Справа № 161/12232/23
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/250/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кушнірук Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом адвоката Василюка Ігоря Миколайовича подану в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2023 до суду надійшов вищевказаний позов.

В обґрунтування підстав позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що постановою серії БАД №080126 від 17.07.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Вказує, що в. Любомль позивача було зупинено співробітниками поліції, повідомлено, що причиною зупинки є порушення Правил дорожнього руху, а саме: проїзд на заборонений сигнал світлофора. З таким твердженням він не погодився, однак позивача було проінформовано, що «зараз отримає постанову». Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення не здійснювався. Позивачу не надано можливість дати пояснення, докази, клопотання, не надано для ознайомлення докази.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а тому просить суд скасувати постанову серії БАД №080126 від 17.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф.

24.07.2023ухвалою Луцького міськрайонного суду позовну заяву прийнято судом та відкрито провадження у справі.

21.08.2023 до суду надійшов відзив від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області Заяць А.М., в якому вказує на законність винесеної поліцейським постанови та просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що під час розгляду справи проводилась безперервна відео зйомка. Старший сержант поліції Ковальчук А. представився та повідомив водія, що заборонено здійснювати рух на заборонений сигнал світлофора. Позивача було повідомлено про його права, уточнено чи все зрозуміло. Водій будь яких заперечень не висловлював, повідомив, що все зрозумів. Вказує, що доводи наведені у позовній заяві є надуманими і свідчать про намір позивача уникнути від відповідальності.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача одночасно з поданням відзиву, просила розглядати справи у її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 205, ст. 262 КАС України, у зв`язку з тим, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а тому суд вирішує розгляд справи здійснювати на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що 17.07.2023 відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП BП №1(м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області старшим сержантом поліції Ковальчуком Анатолієм Олексійовичем, було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №080126 за ч. 2 ст. 122 та накладено стягнення в розмірі 510 грн (а.с.5).

Підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що в м. Любомль по вул. Володимирській було виявлено автомобіль марки Рено, водій якого проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, що є порушенням п. 8.7.3 г Правил дорожнього руху України.

На підтвердження факту вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення відповідачем надані відеоматеріали з автореєстратора автомобіля патрульної поліції та нагрудної камери поліцейських.

В ході відтворення наданих відповідачем відеоматеріалів, судом встановлено, що на цьому відеозаписі зафіксовано проїзд автомобіля марки Рено, яким керував позивач ОСОБА_1 , на заборонний жовтий сигнал світлофора.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі№536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17, від 11 липня 2019 року у справі № 686/15730/16-а.

При цьому, суд зауважує на неможливості розповсюдження на дану ситуацію п.8.11 Правил дорожнього руху України, що дозволяє водіям при увімкненні жовтого сигналу світлофору рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху у випадку, коли вони не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає, що порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 8.7.3 «ґ)»ПДР визначено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справи, суд розцінює як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

ОСОБА_1 було роз`яснено права особи передбачені ст. 268 КУпАП. Водій, своїм підписом в постанові засвідчив, що права йому роз`яснені. Копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи під підпис 17.07.2023 (а.с.5).

Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначені положення містяться і в п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», які вказують, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, працівники поліції з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення можуть застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Застосування таких, порядок зберігання, видачі, приймання, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, чітко регламентовано даною Інструкцією.

Вимогами п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції визначено, що поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Основною умовою під час розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (правова позиція Верховного Суду, яка викладена в постановах від 29.04.2020 року по справі № 283/2460/16-а та від 17.03.2020 року по справі № 334/8803/16-а).

Отже, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Згідно ст.ст.72,73,74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності дії чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із норм викладених у ст.77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що судом не встановлено жодних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення водієм ОСОБА_1 дій, які стали підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, а саме проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 статті 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень відповідає вимогами чинного законодавства.

Судом, враховано, що Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову адвоката Василюка Ігоря Миколайовича подану в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 5, 19,77, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову адвоката Василюка Ігоря Миколайовича подану в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк