Справа № 440/10720/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 р. Справа № 440/10720/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2023, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 25.05.23 по справі № 440/10720/22

за позовом ОСОБА_1

до Чутівської селищної ради Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Чутівської селищної ради Полтавської області (далі по тексту селищна рада, відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення 28 сесії 8 скликання Чутівської селищної ради Полтавської області від 29.11.2022 «Про розгляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду по Таверівському старостинському округу» про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва;

- зобов`язати Чутівську селищну раду Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва орієнтовною площею 0,6 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ), відповідно до клопотання від 24.01.2022;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чутівської селищної ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дві гривні сорок копійок) та на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот) гривень.

В обґрунтування позовних вимог послалась на протиправність та необґрунтованість рішення 28 сесії 8 скликання Чутівської селищної ради Полтавської області від 29.11.2022 про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для городництва, орієнтовною площею 0,6000 га, оскільки відповідачем не доведено створення пасовищ на обраній ОСОБА_1 земельній ділянці, зокрема не надано дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою створення громадського пасовища для випасання худоби, та документації про його затвердження, а також документів, підтверджуючих реєстрацію спірної земельної ділянки.

Зауважила, що зобов`язання судовим рішенням по іншій адміністративній справі № 440/3475/22 Чутівської селищної ради Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.01.2022 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не призвело до відновлення порушеного права позивача, а тому, з метою дотримання гарантій того, що спір остаточно буде вирішено, наполягала, що належним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах буде саме зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва орієнтовною площею 0,6 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ), відповідно до клопотання від 24.01.2022.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 по справі № 440/10720/22 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області (вул. Набережна, 9, смт. Чутове, Полтавський район, Полтавська область, 38800, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 28 сесії 8 скликання Чутівської селищної ради Полтавської області від 29.11.2022 «Про розгляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду по Таверівському старостинському округу».

Зобов`язано Чутівську селищну раду Полтавського району Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.01.2022 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,6 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ), з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 по справі № 520/804/19 в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 24.01.2022 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,6 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ) та прийняти в цій частині постанову, якою зобов`язати Чутівську селищну раду Потавської області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва орієнтовною площею 0,6 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ), відповідно до клопотання від 24.01.2022.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про те, що права позивача у спірних правовідносинах були неодноразово порушені протиправними рішеннями відповідача, що з огляду на позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, потребує ефективного способу відновлення порушеного права, який має бути таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Так, відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2022 у справі № 440/3475/22 повторно розглянуто звернення позивача від 24.01.2022 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак знову відмовлено в наданні з підстав, що вже були зазначені у рішенні від 14.10.2022, яке в судовому порядку визнано протиправним та необґрунтованим.

За таких обставин, вважає помилковим обраний судом першої інстанції способу захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 24.01.2022. Звернула увагу, що повторна відмова позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за відсутності підстав, визначених частиною третьою ст. 123 Земельного Кодексу України, свідчить про небажання суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з цього питання.

Пославшись на практику Європейського суду з прав людини щодо ефективності способу відновлення порушеного права, наполягала, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду відповідно до клопотання від 24.01.2022.

Крім того, звернула увагу, що відповідно до позиції Верховного суду від 23.01.2020 у справі № 0840/2979/18, Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц, саме по собі отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не рівне поняттю надання її у власність.

У надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти задоволення її вимог, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Повідомив, що згідно з технічною документацією по перерозподілу земель між землеволодільцями та землекористувачами на території Таверівської сільської ради народних депутатів Чутівського району Полтавської області «радгосп Таверівський», розробленої Полтавським філіалом Української академії аграрних наук український науково-дослідний і проектно-вишукувальний інститут по землеустрою УкрНДІземпроект, м. Полтава - 1992 рік, спірна земельна ділянка розташована на угіддях пасовище, у зв`язку з чим рішенням двадцять восьмої сесії Чутівської cелищної ради VIII від 29.11.2022 було відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва.

Крім того, зауважив, що бажана позивачем земельна ділянка знаходиться саме в межах земельної ділянки 2,5 га кадастровий номер :05:001:0147 на території Чутівської селищної ради, стосовно якої 22.02.2022 надано дозвіл для розробки проекту землеустрою для створення громадських пасовищ, а вже 15.06.2023 відповідним рішенням затверджено проект землеустрою для відведення вказаної земельної ділянки під пасовища, та 07.07.2023 Чутівською селищною радою зареєстровано право комунальної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

З огляду на вказане, вважає що відповідачем не допущено порушень вимог закону та прав позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 24.01.2022 позивачем надано клопотання до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,60 га для огородництва із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої в межах Щасливе (Таврійський старостинський округ), яке рішенням двадцять третьої сесії селищної ради VIII скликання від 22.02.2022 залишено без задоволення через використання бажаної земельної ділянки, як громадського пасовища місцевими жителями с. Щасливе (Таврійського старостинського округу) Полтавського району Полтавської області.

Не погодившись з рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 у справі №440/3475/22 позов ОСОБА_1 до Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 23 сесії 8 скликання Чутівської селищної ради Полтавської області від 22.02.2022 "Про розгляд заяви громадянки ОСОБА_1 по Таверівському старостинському округу" у частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва.

Зобов`язано Чутівську селищну раду Полтавського району Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.01.2022 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,6 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року у справі № 440/3475/22 відповідачем повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 24.01.2022 та прийнято рішення 28 сесії 8 скликання Чутівської селищної ради Полтавської області від 29.11.2022 "Про розгляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду по Таверівському старостинському округу" про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для огородництва. В обґрунтування зазначено, що дана земельна ділянка згідно технічної документації по перерозподілу земель між землеволодільцями та землекористувачами на території Таверівської сільської ради народних депутатів Чутівського району Полтавської області (радгосп «Таверівський») рахується, як пасовище.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, позивач звернулася до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення 28 сесії 8 скликання Чутівської селищної ради Полтавської області від 29.11.2022 «Про розгляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду по Таверівському старостинському округу», суд першої інстанції виходив з не доведення відповідачем належними доказами факту створення Чутівською селищною радою Полтавської області на обраній ОСОБА_1 земельній ділянці громадського пасовища станом на дату повторного розгляду звернення позивача від 24.01.2022. За висновками суду, відсутність належного мотивування підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою свідчить про невідповідність спірного рішення вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Посилання відповідача на прийняття Чутівською селищною радою рішення від 22.02.2022 «Про створення громадських пасовищ по Таверівському старостинському округу» судом визнано безпідставним, оскільки прийняття рішення про створення громадського пасовища, надання дозволу на розробку проекту землеустрою та затвердження положення про громадські пасовища є однією з початкових стадій формування земельної ділянки.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Чутівської селищної ради здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 24.01.2022 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,6 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ), з урахуванням висновків суду, суд першої інстанції зазначив, що не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва орієнтовною площею 0,6 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ), відповідно до клопотання від 24.01.2022 задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення суду в частині відмови у задоволенні позову), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 81 Земельного кодексу України (далі -ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до статті 36 ЗК України, громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.

Відповідно до статті 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частин 1 -3 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Колегія суддів зазначає, що підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом проведення певної правової процедури, яка йому передує.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, така процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений статтею 124 ЗК України.

Так, відповідно до статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 134 ЗК України встановлено, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до статті 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Колегія суддів зауважує, що сторонами не оскаржується рішення суду в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування рішення 28 сесії 8 скликання Чутівської селищної ради Полтавської області від 29.11.2022 «Про розгляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду по Таверівському старостинському округу» про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем двічі було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для городництва, орієнтовною площею 0,6000 га (рішення від 22.02.2022 та 29.11.2022) з підстав використання бажаною земельної ділянки в якості пасовища. Обидва рішення були визнані в судовому порядку протиправними.

Зокрема, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі № 440/10720/22 визнано протиправним та скасовано рішення 28 сесії 8 скликання Чутівської селищної ради Полтавської області від 29.11.2022 «Про розгляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду по Таверівському старостинському округу» про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва.

Проте, фактично вказане рішення було проігноровано відповідачем, оскільки 15.06.2023 прийнято рішення 34 сесії Чутівської селищної ради VIII скликання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення для створення громадських пасовищ, земельні ділянки під громадськими сіножаттями та громадськими пасовищами (код КВЦПЗ 01.19) кадастровий номер :05:001:0147 площею 2,5000 га, яка знаходиться в межах с. Щасливе на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області (Таверівський старостинський округ), до якої ввійшла земельна ділянка площею 0,6 га, намір на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою якої мала ОСОБА_1 .

Однак, доказів на підтвердження вказаних обставин Чутівська селищна рада Полтавської області ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанції не надала.

Посилання на технічну документацією по перерозподілу земель між землеволодільцями та землекористувачами на території Таверівської сільської ради народних депутатів Чутівського району Полтавської області «радгосп Таверівський», розроблену Полтавським філіалом Української академії аграрних наук український науково-дослідний і проектно-вишукувальний інститут по землеустрою УкрНДІземпроект, м. Полтава - 1992 рік, згідно з якої спірна земельна ділянка розташована на угіддях пасовище, також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

При цьому, відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав від 12.07.2023 № 338861241 право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0147 площею 2,5000 га 07.07.2023 зареєстровано за Чутівською селищною радою на підставі рішення органу місцевого самоврядування щодо об`єкта речового права, серія та номер б/н: виданого Чутівською селищною радою 15.06.2023.

Таким чином, відповідач, вже після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.01.2022 та прийняття незаконного рішення віл 29.11.2022, продовжував вчиняти дії, з метою формування на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0147 громадського пасовища.

Варто зауважити, що станом на час прийняття первинної відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, ще не було прийнято рішення від 22.02.2022 (а.с. 28) про надання дозволу для розробки проекту землеустрою для створення громадських пасовищ Чутівській селищній раді, а відтак не існувало обставин, які в подальшому слугували підставою для повторної відмови позивачу.

Разом з цим, рішення 34 сесії Чутівської селищної ради VIII скликання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки» від 15.06.2023, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення для створення громадських пасовищ, земельні ділянки під громадськими сіножаттями та громадськими пасовищами (код КВЦПЗ 01.19) кадастровий номер :05:001:0147 площею 2,5000 га, яка знаходиться в межах с. Щасливе на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області (Таверівський старостинський округ), до якої ввійшла земельна ділянка площею 0,6 га, намір на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою якої мала ОСОБА_1 є чинним та таким, що підлягає врахуванню під обрання способу захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах.

Колегія суддів зазначає, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Колегія суддів зауважує, що зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. Прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, в даному випадку, є необґрунтованим та може призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням певних фактичних обставин справи.

Колегія суддів зауважує, що наявність вказаного рішення Чутівської селищної ради від 15.06.2023, яке ніким не оспорено та не скасовано, унеможливлює обрання такого способу захисту порушеного права, як зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку, яка станом на час апеляційного перегляду справи вже передана під створення пасовищ Чутівській селищній раді та з 07.07.2023 зареєстрована у встановленому порядку, як громадське пасовище.

Колегія суддів зазначає, що позивач необмежений в праві звернутись до суду за захистом своїх прав шляхом визнання протиправним та скасування рішення 34 сесії Чутівської селищної ради VIII скликання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки», яким 15.06.2023 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення для створення громадських пасовищ, земельні ділянки під громадськими сіножаттями та громадськими пасовищами (код КВЦПЗ 01.19) кадастровий номер :05:001:0147 площею 2,5000 га, яка знаходиться в межах с. Щасливе на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області (Таверівський старостинський округ).

За встановлених у справі обставин, єдиним належним способом захисту позивача у спірних відносинах є зобов`язання Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,6 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ), з урахуванням висновків суду.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ч.4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 по справі № 440/10720/22 в частині відмови у задоволенні позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій