Справа № 420/6855/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/6855/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГРУПП» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі №420/6855/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГРУПП» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування розпорядження №20-р від 24.01.2023 року

У С Т А Н О В И В:

03 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОПГРУПП» (далі позивач, скаржник, Товариство) звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просило:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДПС в Одеській області №20-р від 24.01.2023 року в частині скасування ТОВ «ТОПГРУПП» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 26.03.2021 року за №2100025.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено про відсутність підстав для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, оскільки під час прийняття рішення про видачу ліцензії контролюючим органом здійснювалася перевірка поданих Товариством документів. За наслідками дослідження пакету документів, у податкового органу були відсутні зауваження щодо їх правильності, повноти, помилок оформлення. Відтак, станом на момент видачі ліцензії, податковий орган розглянув заяву позивача та визнав факт надання Товариством повного пакету необхідних документів, перелік яких визначений чинним законодавством України.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 21 червня 2023 року прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГРУПП» відмовлено повністю.

Ухвалюючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Товариством не дотримано вимог приписів статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, в частині надання разом із заявою для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним необхідного пакету документів.

Зокрема, окружним адміністративним судом зауважено про обов`язковість долучення до заяви для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Більше того, як зазначено судом, особливістю вказаної вище правової норми є те, що наведені документи подаються щодо всіх об`єктів у місці оптової торгівлі або роздрібної торгівлі пальним.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОПГРУПП» подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просило апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником вказано про те, що ТОВ «ТОПГРУПП» було орендовано обладнання (технологічна система). Як вказує представник Товариства, у відповідності до розділу ДСТУ 2470-94 «Надійність техніки. Системи технологічні. Терміни та визначення», технологічна система - це сукупність функціонально взаємозв`язаних засобів технологічного оснащення, предметів виробництва та виконавців для здійснення в регламентованих умовах виробництва заданих технологічних процесів чи операцій.

Скаржник стверджує, що виходячи з положень ДСТУ 2470-94 та Додатку А до нього у випадку ТОВ «ТОПГРУПП» технологічна система складається з наступних елементів: - резервуар (РГС) для зберігання паливо, мастильних матеріалів (ПММ), трубопровід, по якому ПММ рухається (перетікає) з РГС до паливо - роздавальної колонки, паливо - роздавальна колонка (ПРК).

Саме на елементи даної технологічної системи надано паспорти (РГС, трубопровід, ПРК), монтаж яких виконано відповідними спеціалістами, ліцензію на проведення монтажних робіт, та Акт робочої комісії «Про готовність монтажу обладнання технологічної системи) та ввод його в експлуатацію» від 13.11.2020 року.

На думку позивача, вищевикладене та аналіз положень Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», Постанови КМУ «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», ДСТУ 2470-94 дає підстави дійти висновку, що не має потреби та жодних правових підстав для вводу в експлуатації зазначеної технологічної системи, оскільки остання не є об`єктом будівництва і не відноситься до архітектурної діяльності та предмету її діяльності.

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області не скористалося своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст. 304 КАС України.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Зокрема, судовою колегією з`ясовано, що основним видом економічної діяльності ТОВ «ТОПГРУПП», внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема є:

- 47.30 Роздрібна торгівля пальним.(т.1 а.с.100)

У 2021 році ТОВ «ТОПГРУПП» звернулося до Головного управління ДПС в Одеській області із заявою щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі Одеська область, Біляївський район, Холоднобалківська с/рада, а/ш ОДЕСА-КИЇВ 451 км (ліворуч), АЗС Холодна Балка.(т.1 а.с.101)

За результатами розгляду заяви та долучених до неї документів, Головним управлінням ДПС в Одеській області видано ТОВ «ТОПГРУПП» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним від 26.03.2021 року за №2100025.(т.1 а.с.107)

24 січня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято Розпорядження про анулювання ТОВ «ТОПГРУПП» ліцензії на право оптової торгівлі пальним №20-р на підставі вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР.(т.1 а.с.105)

Підставою прийняття вказаного Розпорядження слугував лист Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 12.01.2023 року №469/55/114/032023.(т.1 а.с.104)

Порядок видачі та анулювання ліцензій на виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним врегульовано нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР).

Положеннями статті 1 означеного Закону №481/95-ВР визначено:

ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

роздрібна торгівля пальним - це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною тридцятою статті 15 цього ж Закону передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

У відповідності із частинами 32-35 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (частина тридцять сьома статті 15 Закону № 481/95-ВР).

При цьому, вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється ( частина сорок третя статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до частини 38 статті 15 Закону № 481/95-ВР копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник (частини тридцять дев`ята статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Зі змісту наведених правових норм слідує, що для здійснення господарської діяльності, зокрема, з роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності.

Вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону № 481/95-ВР. У цьому переліку, крім іншого, визначено:

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Не передбачено заміна визначених документів, які подаються разом з заявою, іншими документами.

Єдина підстава для неподання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства передбачена частиною четвертою статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Приписи статті 18 означеного Закону передбачають, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) можуть отримувати ліцензію, зокрема, на право роздрібної торгівлі пальним на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, які підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.

Інших виключень Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не передбачено.

Разом з цим, підстави для анулювання ліцензії, визначені частиною 39 статті 15 Закону № 481/95-ВР, згідно із якою ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання (частина сорок восьма статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Як убачається зі змісту наведених вище приписів статті 15 Закону №481/95-ВР, законодавством чітко регламентовано послідовну процедуру анулювання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним, яка полягає у наступному:

- встановлення обставини, яка визначена статтею 15 Закону №481/95-ВР, як підстава для анулювання ліцензії;

- прийняття органом, який видав ліцензію, письмового розпорядження про її анулювання;

- внесення відомостей про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Як установлено судом попередньої інстанції та з`ясовано судовою колегією, підставою прийняття оспорюваного розпорядження про анулювання Товариству ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним слугував лист від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 12.01.2023 року №469/55/114/032023.(т.1 а.с.104)

Так, у відповідності до змісту даного листа йдеться про те, що за наслідками проведення додаткових заходів із виявлення фактів правопорушень під час отримання ліцензії на право оптової торгівлі або роздрібної торгівлі пальним, Національною поліцією України установлено подання низкою суб`єктів господарювання документів, що жодним чином не являють собою:

«акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства».

Беручи до уваги зазначений вище лист, Головне управління уважало за необхідне анулювати Товариству ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на підставі ч.39 ст. 15 Закону №481/95-ВР.

Як з`ясовано судом апеляційної інстанції та не заперечується сторонами, що для отримання ліцензій Товариством подано до Головного управління ДПС в Одеській області відповідну заяву з доданим до неї пакетом документів, зокрема:

- Договір оренди обладнання під №2 від 01.12.2020 року;

- Дозвіл на роботи від 19.11.2020 року за №1772.20.32;

- Дозвіл обладнання №1810.20.32 від 19.11.2020 року;

- Витяг про право власності незавершеного будівництва від 24.07.2020 року;

- Опис об`єкта незавершеного будівництва від 21.01.2020 року;

- Витяг з реєстру речових прав про оренду земельної ділянки від 15.05.2018 року;

- Форма Ю Холодна Балка обладнання ПММ від 17.03.2020 року;

- Форма Ю Холодна Балка обладнання ГАЗ від 17.03.2020 року;

- Реєстраційне посвідчення №114838 від 04.12.2020 року;

- Платіжне доручення №8 від 03.12.2020 року.

Серед поданого пакету документів відсутні акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, які знаходяться за адресою, а саме:

- Одеська область, Біляївський район, Холоднобалківська с/рада, а/ш ОДЕСА-КИЇВ 451 км (ліворуч), АЗС Холодна Балка.

22.03.2021 року ТОВ «ТОПГРУПП» до ГУ ДПС в Одеській області направлені пояснення з приводу відсутності документів щодо акту воду в експлуатацію об`єкта, в яких позивач виклав позицію аналогічну доводам, викладеним у позові.

Так, доводи Товариства в цій частині зводяться до того, що технологічна система введена в експлуатацію 13.11.2020 року спеціальними установами, остання не є об`єктом будівництва, а відтак, не потребує вводу в експлуатацію.

Судом апеляційної інстанції установлено, що 01.12.2020 року між позивачем та ТОВ «ІНТЕР-НАФТА» укладено Договір оренди обладнання (технологічної системи) №2, відповідно до якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове користування строком до 31.12.2025 року майно:

- обладнання, що знаходиться за адресою Одеська область, Біляївський район, Холоднобалківська рада біля автошляху, Одеса - Київ, 451 км ліворуч.

Обладнання включає дві колонки паливо роздавальні, резервуари для зберігання нафтопродуктів (4 одиниці), ємкість для зберігання скрапленого газу (4 одиниці), технологічний трубопровід (4 одиниці).

Наведене свідчить, що в оренду ТОВ «ТОПГРУПП» передано обладнання для палива та ємкості для зберігання скрапленого газу, зокрема резервуари.

При цьому, згідно із Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 15.05.2018 року, за адресою Одеська область, Біляївський район, Холоднобалківська рада біля автошляху, Одеса - Київ, 451 км ліворуч знаходиться земельна ділянка площею 0,5 га з кадастровим номером :01:001:1549, яка належить на правах оренди ТОВ «ІНТЕР-НАФТА».(т. а.с.110)

Згідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказаній земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, 99% готовності. Відомості про складові частини об`єкта незавершеного будівництва:

- будівля операторної АГЗС, навіс, огорожа, мостіння, ділянка РГС, ділянка резервуарів скрапленого газу. Право власності на вказаний об`єкт належить ТОВ «ІНТЕР-НАФТА». (т.1 а.с.111)

Як слідує з матеріалів справи, що 13.11.2020 року складений Акт робочої комісії Про готовність монтажу обладнання та ввода його в експлуатацію щодо резервуарів для зберігання нафтопродуктів, колонок паливо роздавальних, технологічного трубопровода.(т.1 а.с.113)

У відповідності до наявних в матеріалах справи документів слідує, що ТОВ «ТОПГРУПП» фактично здійснило додаткове облаштування об`єкту автомобільної газозаправної станції ТОВ «ІНТЕР НАФТА» за адресою Одеська область, Біляївський район, Холоднобалківська рада біля автошляху, Одеса - Київ, 451 км ліворуч, розмістивши на цій території дві колонки паливо роздавальні, резервуари для зберігання нафтопродуктів (4 одиниці), ємкість для зберігання скрапленого газу (4 одиниці), технологічний трубопровід (4 одиниці).

З цього приводу, суд апеляційної інстанції вказує, що розміщення (встановлення) додаткового обладнання для технологічних операцій з приймання, зберігання та заправлення паливом/зрідженим газом транспортних засобів на діючій АГЗС призведе до зміни її основних техніко-економічних показників, а саме:

- збільшення потужності (місткості (ємності) резервуарів та кількості автозаправок), обсягу послуг, загальної кількості працюючих тощо.

Отже, встановлення (розміщення) на діючу АГЗС додаткового обладнання, призначеного для технологічних операцій з приймання, зберігання та заправлення транспортних засобів призвело до зміни функціонального призначення АГЗС, внаслідок чого відбулися зміни основних техніко-економічних показників, а тому відноситься до реконструкції та потребує дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Аналогічний правовий висновок, викладений Верховим Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 823/1850/16.

Цей висновок застосований також у постановах Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі №802/1696/16-а, від 26 січня 2021 року у справі №826/10130/18, від 20 квітня 2021 року у справі №817/1269/17, від 27 травня 2021 року у справі №823/1955/16, від 23 листопада 2021 року у справі №280/2701/19 та від 8 червня 2022 року у справі №340/3135/20.

Як правильно зауважено судом першої інстанції, особливістю правової норми, яка міститься в приписах статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, є те, що наведені документи (серед іншого, акт або сертифікат про готовність/прийняття об`єкта до експлуатації) подаються щодо всіх об`єктів у місці оптової торгівлі або роздрібної торгівлі пальним.

У свою чергу, незважаючи на відсутність документів, перелік яких визначених у приписах статті 15 означеного вище Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, Товариству видано Ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за вказаною адресою місця роздрібної торгівлі пальним.

Наведене дає підстави дійти висновку, що в порушення приписів статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, податковим органом протиправно видано Товариству ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.

У подальшому, за наслідками надходження на адресу контролюючого органу відповідного листа від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 12.01.2023 року №469/55/114/032023, Головним управлінням вжито заходів реагування, а саме прийнято оскаржуване розпорядження та скасовано видану Товариству ліцензію у зв`язку із порушенням вимог положень статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР.

Тобто, у даному випадку, суб`єктом владних повноважень фактично виправлено помилку, допущену Головним управлінням внаслідок власної недбалості під час видачі відповідної ліцензії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що повноваження відповідача, які ним реалізовано у спірних правовідносинах, як і будь-якого іншого суб`єкта владних повноважень, обмежуються принципом законності (частина друга статті 19 Конституції України) і принципом верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).

Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), аналізуючи відповідність мотивування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування».

Так, як зазначено ЄСПЛ, цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Проте, принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункт 73).

Судова колегія вказує, що неухильне дотримання основних складових принципу «належного урядування» забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень. Однак, принцип «належного урядування» підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

З огляду на обставини, встановлені у справі, що розглядається, та з урахуванням вище викладених положень законодавства України, колегія суддів зауважує, що хоча й питання достатності документів для здобуття права на реалізацію пального підлягає досліджено самим же податковим органом на стадії розгляду заяви особи про надання ліцензії, Головне управління у спірних правовідносинах, будучи зобов`язаними діяти насамперед в інтересах суспільства, держави та від їх імені, встановивши порушення вимог закону (якщо таке порушення дійсно мало місце), повинно виправити власну ж помилку, допущену під час прийняття рішення про видачу Товариству ліцензії.

На переконання апеляційного суду, у такому випадку не порушується баланс публічних і приватних (індивідуальних) інтересів, оскільки такі дії покликані відновити законність та правовий порядок у сфері спірних правовідносин, повернути їх у законні рамки й при цьому забезпечити дотримання інтересів широкого кола осіб, серед іншого, територіальної громади міста, запобігти негативним наслідкам, що можуть настати у зв`язку з недотриманням законодавства України.

У такий спосіб суб`єкт владних повноважень, який реалізує публічно-владні управлінські функції у певних правовідносинах, може у легітимний спосіб захистити загальний інтерес, прийнявши відповідне рішення.

Більше того, апеляційний суд враховує, що у відповідності до статті 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:

об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру;

небезпечна речовина - хімічна, токсична, вибухова, окислювальна, горюча речовина, біологічні агенти та речовини біологічного походження (біохімічні, мікробіологічні, біотехнологічні препарати, патогенні для людей і тварин мікроорганізми тощо), які становлять небезпеку для життя і здоров`я людей та довкілля, сукупність властивостей речовин і/або особливостей їх стану, внаслідок яких за певних обставин може створитися загроза життю і здоров`ю людей, довкіллю, матеріальним та культурним цінностям.

Згідно до частини третьої статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Частиною першою статті 50 Конституції передбачено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Зазначене конституційне положення передбачає, що поняття «безпека життя і здоров`я людини» слід розуміти у широкому значення, яке охоплює різноманітні сфери суспільно-управлінських відносин, в яких застосування та тлумачення законодавства слід розглядати, головним чином, в аспекті створення максимальних гарантій безпечності людини та її відчуття захищеності, яке також є основою суспільного інтересу.

Пріоритет такого інтересу, за загальним правилом, над приватним інтересом (зокрема, у формі права власності, права на підприємницьку діяльність) у випадку їх конкуренції підтверджується також положеннями частини першої статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Апеляційний суд наголошує, що необхідність надання разом з заявою про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, установлено спеціальним законодавством, у даному випадку Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР.

Зазначені документи є обов`язковими, наявність яких повинна бути після закінчення будівництва об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури, зокрема, заправного комплексу.

Законодавець передбачив обов`язковість наявності документів підтверджуючих закінчення будівництва, реконструкції чи іншого будівельного перетворення, безпечність експлуатації машин (устаткування) які видають компетентними органними у сфері будівельного нагляду, адже діяльність заправних комплексів з використанням пального, паливно-мастильних речовин є сферою підвищено небезпеки, до об`єктів зберігання та реалізації пального існують підвищені вимоги, крім іншого, щодо технічної безпеки.

При цьому, законодавець передбачив, що суб`єкти, яким може бути надана ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, мають мати належно обладнану будівлю, споруду, які б відповідали технічним та безпековим умовам.

Наявність норми у спеціальному законодавстві, про обов`язковість долучення до заяви акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів створює упевненість у дотриманні суб`єктом, який має бажання отримати ліцензію технічних, безпекових умов.

Враховуючи зазначені вище висновки та обставини справи, апеляційний суд уважає, що у даному випадку експлуатація стаціонарної АГЗС, без отримання відповідного акта або сертифікату про готовність/прийняття об`єкта до експлуатації, може призвести до негативних наслідків для життя та здоров`я людей, оскільки цей об`єкт в силу приписів статті 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» має ознаки об`єктів підвищеної небезпеки.

Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що особливе значення дотримання порядку розміщення об`єктів підвищеної небезпеки набуває в умовах правового режиму воєнного стану. Ці порушення можуть призвести до загибелі людей, пошкодження житлових будівель, тощо.

За таких обставин, позивач не виконав вимоги чинного законодавства України щодо надання разом із заявою для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним необхідного пакету документів, що стало підставою для винесення оскаржуваного розпорядження.

Разом з цим, апеляційний суд відхиляє посилання представника Товариства на приписи Закону України «Про містобудівну діяльність», з огляду на таке.

У даному випадку, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а загальне законодавство, зокрема, Закон України «Про містобудівну діяльність», підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом «Lex specialis» (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом «Lex specialis derogat generali», суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14. Крім того, про перевагу норм «lex specialis» (спеціальних) над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).

Тобто у контексті цього судового спору застосуванню підлягають норми Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, яким визначено перелік документів, необхідних для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що згідно із відомостями автоматизованої системи діловодства суду в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/18739/21 за позовом Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури до ТОВ «ІНТЕР-НАФТА» про припинення діяльності зі зберігання скрапленого газу на території Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області біля автошляху, Одеса - Київ, 451 км (ліворуч), кадастровий номер :01:001:1549, тобто на території АГЗС, на якій здійснює свою діяльність ТОВ «ТОПГРУПП» на підставі ліцензії, яку анульовано оскаржуваним розпорядженням.

Підставою для звернення до суду у позові вказано не тільки не введення в експлуатацію об`єкта будівництва (будівля операторної АГЗС, навіс, огорожа, мостіння, ділянка РГС, ділянка резервуарів скрапленного газу), але і відсутність оцінки впливу на довкілля, що свідчить про самочинне будівництво.

За наслідками розгляду зазначеної вище справи Одеським окружним адміністративним судом 16 червня 2023 року прийнято рішення, яким позовні вимоги Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено повністю.

Припинено діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР НАФТА» із зберігання скрапленого газу та зберігання викопного палива, продуктів його переробки об`ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше у РГС-25, трьох РГС-50, чотирьох ємностях для зберігання скрапленого газу об`ємом по 4800 л на території Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області, біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч), кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1549, до отримання оцінки впливу на довкілля та рішення про провадження планованої діяльності.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 року справі №420/18739/21 в апеляційному порядку не оскаржувалось.

З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГРУПП» - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі №420/6855/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГРУПП» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування розпорядження №20-р від 24.01.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Т.М. Танасогло А.В. Крусян