Справа № 520/28559/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 р.Справа № 520/28559/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2023, суддя Заічко О.В., повний текст складено 07.08.23 по справі № 520/28559/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади.

05 липня 2023 року представником ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду подано клопотання про зупинення провадження по справі № 520/28559/21 у зв`язку з тим, що починаючи з 24.09.2022 ОСОБА_1 знаходиться на службі у Збройних Силах України та займає посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 зупинено провадження у справі № 520/28559/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправним та скасування наказу - до закінчення перебування позивача у складі Збройних Сил України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що з моменту вступу позивача на службу до Збройних Сил України - з 24.09.2022 і до закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (що відбулось 25.01.2023) було призначено п`ять підготовчих судових засідань - 11.10.2022, 15.11.2022, 22.11.2022, 14.12.2022, 25.01.2022. А тому у позивача та його представника було достатньо часу скористатись своїм правом та подати клопотання про зупинення розгляду справи як особисто через канцелярію суду, так і через підсистему "Електронний суд". Однак таким правом ні позивач, ні його представник не скористались, натомість маючи доступ до мережі Інтернет, лише подавали клопотання про відкладення розгляду справи, які реєструвались в електронному кабінеті. І лише 05.07.2023 представником позивача до Харківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" було подано клопотання про зупинення розгляду справи. Отже, на момент закінчення підготовчого провадження як сам позивач так і його представник знали про те, що позивач проходить службу в складі Збройних Сил України, однак відповідне клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення підготовчого провадження не подали, чим порушили встановлені КАС України строки на звернення з таким клопотанням.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області від 27.07.2021 за № 392 о/с у частині переміщення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Куп`янського районного відділу поліції начальника слідчого відділу ГУНП у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника управління начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП у Харківській області; визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області від 13.03.2022 № 145 o/c в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення з посади заступника начальника управління начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП у Харківській області; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Харківській області поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Харківській області; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 по день ухвалення рішення суду.

З 24.09.2022 ОСОБА_1 проходить військову службу в складі Збройних Сил України (військова частини НОМЕР_1 ), що посвідченням офіцера НОМЕР_3 видане 24.09.2022.

05 липня 2023 року представником ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду подано клопотання про зупинення провадження по справі № 520/28559/21 у зв`язку з тим, що починаючи з 24.09.2022 ОСОБА_1 знаходиться на службі у Збройних Силах України та займає посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 .

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач знаходиться на службі у Збройних Силах України (не є строковою військовою службою), а саме займає посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим не може приймати участь у судових засіданнях по даній справі (підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_3 ) є обов`язок суду зупинити провадження у справі, не залежно від стадії судового процесу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з огляду на таке.

Підстави та порядок зупинення провадження в адміністративній справі визначені статтею 236 КАС України, якою передбачені як підстави обов`язкового зупинення провадження у справі так і випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений статтею 236 КАС України є вичерпним.

Пунктом 5 частини першої статті 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, зі змісту оскаржуваної ухвали установлено, що представником позивача до суду подано клопотання про зупинення провадження у цій справі до закінчення перебування позивача у складі Збройних Сил України на підставі пункту 5 частини першої статті 236 КАС України.

Розглянувши указане клопотання суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на підставі указаної норми, врахувавши те, що у відповідь на запит суду №520/28559/21/33563/23 начальником штабу першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 повідомлено, що дана військова частина переведена на воєнний стан та виконує відповідні бойові завдання, а ОСОБА_1 виконує службові обов`язки за посадою в межах зони відповідальності (бойових дій) військової частини НОМЕР_1 .

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002).

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 14 березня 2022 року №7168, Указом Президента України від 19 квітня 2022 року №7300, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-IX та продовжений дотепер.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року №389-VIIІ.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами статей 1 та 8 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06 грудня 1991 року №1934-XII Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною третьою статті 2 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Конструкція пункту 5 частини першої статті 236 КАС України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

При цьому, указана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 5 частини першої статті 236 КАС України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 виконує службові обов`язки за посадою в межах зони відповідальності (бойових дій) військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим не може приймати участь у судових засіданнях по даній справі, що в силу приписів статті 236 КАС України є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі, не залежно від стадії судового процесу, навіть якщо клопотання заявлено після призначення справи до розгляду.

Колегія суддів ураховує, що позивач, як заступник командира військової частини, щоденно ризикуючи власним життям, виконує бойові та повсякденні завдання, які мають на меті захист територіальної цілісності та суверенітету незалежної та демократичної України.

Позивач у зв`язку з поставленими перед ним завданнями на даний час не має можливості з об`єктивних причин виконувати та дотримуватись процесуальних прав та обов`язків, в тому числі приймати участь в судовому засіданні, в той час як в межах розгляду цієї справи з метою повного з`ясування всіх обставин справи, в тому числі з метою надання пояснень у справі, необхідною умовою є його особиста участь.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги звертає увагу на конструкцію норми п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, яка носить імперативний характер та покладає на суд саме обов`язок, а не право зупинити провадження у випадку перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Таким чином, обставини, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про зупинення провадження свідчать про наявність достатніх підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі є правильним, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 по справі № 520/28559/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 30.10.2023.