Справа № 140/19101/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

31 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/19101/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Хомича Р. В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Цуманської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Цуманської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі за заявою від 24.05.2023 №К-61; зобов`язання призначити та виплачувати з травня 2023 року компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 у даній справі позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Цуманської селищної ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.05.2023 за вх.№К-61 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; зобов`язано Цуманську селищну раду відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859, розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.05.2023 за вх.№К-61 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з прийняттям рішення про призначення компенсації чи відмови у її наданні з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Цуманської селищної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 429,44 грн.

26.10.2023 через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Хомич Р. В. подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з Цуманської селищної ради судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 у даній справі було ухвалено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відтак розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат здійснено судом без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною четвертою статті 252 КАС України передбачено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, третьою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.2021, від 08.02.2022 у справах № 640/3098/20 та №160/6762/21 відповідно, від 18.08.2022 у справі №540/2307/21.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві представник позивача заявив про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Цуманської селищної ради на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, при цьому було повідомлено, що позивачем очікується понести судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги (підготовка позовної заяви та інших процесуальних документів, представництво в процесі судового розгляду) за попереднім (орієнтовним) розміром у 12000,00 грн. В той же час, в ході розгляду даної справи до матеріалів справи ні позивачем, ні його представником не було долучено жодних документів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим при постановленні рішення суду від 20.10.2023 у даній справі судом питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

У заяві від 26.10.2023 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з Цуманської селищної ради судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн., поданої через систему «Електронний суд», представник позивача зазначив, що в підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом Хомичем Р. В. надаємо такі документи (додатки): копія (засвідчена) договору про надання правничої допомоги від 20.06.2023 року; копія (засвідчена) розрахунку (від 24.10.2023) суми гонорару адвоката за надану правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги від 20.06.2023 року; копія (засвідчена) акту приймання-передачі (від 24.10.2023) наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 20.06.2023 року; копія (засвідчена) квитанції до прибуткового касового ордеру №24/10-23 від 24.10.2023.

Однак, суд зазначає, що вище перелічені документи до заяви від 26.10.2023 не було долучено, що також підтверджується актом суду про нестачу матеріалів або недоліки у формуванні справи від 26.10.2023 (справа №140/19101/23), в якому зафіксовано, що при реєстрації документів з кабінету електронного суду не виявилося вказаних у додатку документів, а саме: копії (засвідчена) договору про надання правничої допомоги від 20.06.2023 року; копії (засвідчена) розрахунку (від 24.10.2023 року) суми гонорару адвоката за надану правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги від 20.06.2023 року; копії (засвідчена) акту приймання-передачі (від 24.10.2023 року) наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 20.06.2023 року; копії (засвідчена) квитанції до прибуткового касового ордеру №24/10-23 від 24.10.2023 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд зазначає, що в матеріалах справи не має жодних належних документальних доказів на підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, а тому у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 134, 139, 248, 252 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Хомича Р. В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Цуманської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко