Справа № 480/4617/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2023 року Справа № 480/4617/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4617/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
На виконання зазначеної ухвали відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що на виконання рішення суду, після набрання законної сили, позивача 03.05.2023 поновлено на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту, яка не входить до структури та штатного розпису Департаменту (наказ Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 03.05.2023 № 20-К «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 »). При цьому, Департамент не погоджується з вимогами позивача про стягнення на її користь з відповідача середнього заробітку за затримку виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у визначеній позивачем сумі 121 346 грн. 62 коп., оскільки ОСОБА_1 не враховано обов`язкове відрахування обов`язкових платежів.
Позивачем було надано відповідь на відзив, в якій, зокрема, зазначено, що обов`язок відрахування із заробітної плати обов`язкових платежів, покладено саме на відповідача (а.с. 159-162).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягало негайному виконанню.

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року по справі № 480/13835/21, наказом Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 03.05.2023 року № 20-К, зокрема, скасовано наказ Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 15.11.2021 № 136-К «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної Середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації з 16 листопада 2021 року (а.с. 12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) установлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому нормами п. 1 та 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення суду присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, законодавством передбачено обов`язок роботодавця негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника у разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду.

Негайне виконання судового рішення полягає у тому, що таке рішення підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, а негайно з моменту його прийняття.

Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

За правилами ч. 1 та 8 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Стаття 236 КЗпП України передбачає, що у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Аналіз положень статті 236 КЗпП України свідчить про те, що цією нормою закону установлено фінансову санкцію у вигляді виплати середнього заробітку за невиконання рішення про поновлення на роботі через винну бездіяльність роботодавця. При цьому законодавець, з огляду на імперативний припис щодо негайного виконання судового рішення, установлений статтею 235 КЗпП України і одночасно закріплений у статті 371 КАС України, виходив з того, що будь-яка протиправна/винна бездіяльність з боку роботодавця є підставою для здійснення таких виплат незаконно звільненому працівнику, незалежно від причин невиконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі.

Дана позиція суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 06 липня 2023 року по справі № 1.380.2019.002126 та від 05 жовтня 2023 року по справі № 340/693/22

При цьому Верховний Суд неодноразово вказував, що для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період (постанови від 8 вересня 2020 року у справі №810/2837/18, від 21 лютого 2023 року у справі №380/10648/21).

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 480/13835/21, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2023 в частині поновлення позивача на посаді було виконано Департаментом освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації лише 03.05.2023 року, що підтверджується наказом Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 03.05.2023 року № 20-К (а.с. 12).

Враховуючи те, що рішення суду від 29.09.2022 року про поновлення позивача на посаді виконане відповідачем шляхом прийняття наказу лише 03.05.2023 року, суд вважає, що період з 30.09.2022 року по 02.05.2023 року, який також зазначено позивачем у позовній заяві, є часом затримки в поновленні позивача на посаді згідно з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 480/13835/21.

Відтак, позивач має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення, а саме за період з 30.09.2022 року по 02.05.2023 року.

Щодо суми середнього заробітку, нарахованої позивачем за період з 30.09.2022 року по 02.05.2023 року у розмірі 121 346,62 грн., суд зазначає наступне.

З позовної заяви суд вбачає, що позивач просить стягнути середній заробіток за затримку виконання рішення суду у розмірі 121 346,62 грн. При цьому в позовній заяві, позивач зазначив, що період затримки виконання рішення суду становить всього 151 робочий день (з 30.09.2022 року по 02.05.2023 року), а отже середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить 121 346,62 грн. (803,62 грн. (середньоденна заробітна плата * 151 робочий день затримки). Проте, суд зазначає, що даний розрахунок не відповідає вірній сумі стягнення з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 року № 100 (далі по тексту - Порядок №100) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.

За змістом абзацу 4 пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача слід обраховувати, виходячи з розрахунку робочих днів.

Судом встановлено, що рішення суду від 29.09.2022 у справі № 480/13835/21 було виконано Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації 03.05.2023, тобто затримка виконання рішення суду становить 153 робочих днів (2022 рік - 66 дні, 2023- 87 днів).

При цьому судом враховано, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022, воєнний стан продовжений до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України №2212-IX від 21.04.2022, воєнний стан продовжений до 25.05.2022.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України №2263-IX від 22.05.2022, воєнний стан продовжений з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, воєнний стан продовжений з 05 годин 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Надалі, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 20.05.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Згідно із ч.2,3 ст.1 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану, від 15 березня 2022 року № 2136-IX, який набрав чинності 24.03.2022, на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України (ч.2). У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом (ч.3).

Відповідно до ч.6 ст.6 вказаного Закону, у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71-73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України.

В свою чергу з матеріалів справи суд вбачає, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 480/13835/21 встановлений розмір середньоденної заробітної плати позивача в сумі 803,62 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому при розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 30.09.2022 року по 02.05.2023 року, суд виходить із середньоденної заробітної плати у розмірі 803,62 грн.

Таким чином середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить - 803,62 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) * 153 робочих днів (час затримки виконання рішення суду з 30.09.2022 року по 02.05.2023 року (включно)) = 122 953,86 грн.

Водночас з відзиву на позовну заяву суд вбачає, що відповідач не погоджується з вимогою позивача про стягнення на її користь середнього заробітку за затримку виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 в сумі 121 346 грн. 62 коп., лише з тих підстав, що ОСОБА_1 не враховано обов`язкове відрахування обов`язкових платежів.

Проте суд зазначає, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (підпункт 163.1.1 пункт 163.1 статті 163 Податкового кодексу України.

В підпункті 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

При цьому за приписами підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Отже обов`язок щодо нарахування, утримання та сплати податку із суми доходу та відповідальність за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) податку покладається на юридичну особу (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), а відтак, визначення суми податку на доходи фізичних осіб та інших передбачених законом податків, зборів покладається саме на відповідача, про що також самостійно зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

А відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в даному випадку, належним способом захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, є стягнення з Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 480/13835/21 за період з 30.09.2022 року по 02.05.2023 року у сумі 122 953,86 грн.

Водночас згідно з пунктом другим частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне рішення суду у частині присудження виплати з Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 480/13835/21 за один місяць в сумі 11 652,52 грн. допустити до негайного виконання.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 10 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься лише фіскальний чек від 01.06.2023 року платіж № щодо сплати позивачем судового збору у розмірі 1213,47 грн. (а.с. 47). Докази щодо понесення позивачем інших судових витрат, в матеріалах справи відсутні.

А відтак суд зазначає, що заявлені витрати у розмірі 10000,00 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

А відтак, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації суму судового збору в розмірі 1213,47 грн., сплаченого згідно фіскального чеку від 01.06.2023 року платіж № (а.с. 47).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку задовольнити.

Стягнути з Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації (вул. Прокоф`єва, 38, м. Суми, Сумська область, 40016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 480/13835/21 за період з 30.09.2022 року по 02.05.2023 року у сумі 122 953,86 грн. (сто двадцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят три гривні 86 коп.).

Звернути до негайне виконання рішення в частині присудження виплати з Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 480/13835/21 за один місяць в сумі 11 652,52 грн. (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві гривні 52 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації (вул. Прокоф`єва, 38, м. Суми, Сумська область, 40016, ) суму судового збору у розмірі 1213,47 грн. (одна тисяча двісті тринадцять гривень 47 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек