Справа № 480/1579/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19 жовтня 2023 р. Справа № 480/1579/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 27.04.23 по справі № 480/1579/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" до Сумської митниці про визнання протиправними і скасування рішення, визнання протиправними дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2023/000005/2 від 07.02.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2023/000071; визнати протиправними дії Сумської митниці з винесення Рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2023/000005/2 від 07.02.2023 та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" 1828,00 грн в рахунок відшкодування суми понесених ним збитків.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 задоволено частково позов.
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 апеляційну скаргу Сумської митниці залишено без задоволення. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 по справі № 480/1579/23 залишено без змін.
03.10.2023 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник позивача просить суд вирішити питання стосовно розподілу судових витрат. В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначила, що 22.08.2023 на електронну адресу Другого апеляційного адміністративного суду представником позивача було направлено клопотання про відшкодування суми понесених позивачем судових витрат, згідно якого заявлялося прохання до суду при прийнятті рішення у даній справі здійснити розподіл судових витрат та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь ТОВ "СИМФОНІЯ ТЕПЛА" 5000,00 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. До вказаного клопотання також додавалися копії додаткової угоди № 1 від 11.07.2023 року до договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 27.10.2022 року та платіжної інструкції № 1731 від 12.07.2023 про сплату вартості витрат на професійну правничу допомогу (в апеляційній інстанції), а також доказ направлення копії цієї заяви із додатками відповідачеві. У свою чергу, копія договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 27.10.2022 подавалася до суду першої інстанції та міститься в матеріалах справи. 28.09.2023 у справі № 480/1579/23 Другим апеляційним адміністративним судом було ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу Сумської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 480/1579/23 залишено без задоволення, однак питання розподілу судових витрат судом не вирішено.
Відповідач у запереченнях на заяву не погоджується із розміром заявлених позивачем до відшкодування витрат та просить у її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що справа, яка розглядається, є справою незначної складності.
За змістом частин першої, п`ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3 частини першої та частини третьої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Заявник просив проводити розгляд справи у відсутності його представника.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в тому числі в суді апеляційної інстанції у випадку залишення апеляційної скарги без задоволення.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В контексті наведеного суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2020 у справі № 400/478/19, 22 квітня 2020 у справі № 440/1757/19.
В той же час, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Звертаючись до суду із заявою про винесення додаткового судового рішення задля вирішення питання про судові витрати, позивач в додаток до заяви подав: копії додаткової угоди № 1 від 11.07.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 27.10.2022 року та платіжної інструкції № 1731 від 12.07.2023 про сплату вартості витрат на професійну правничу допомогу (в апеляційній інстанції), а також докази направлення копії цієї заяви із додатками відповідачеві. Копія договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 27.10.2022 подавалася до суду першої інстанції та міститься в матеріалах справи.
Щодо посилань відповідача на відсутність детального акту виконаних робіт, то відсутність детального опису робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Так, у додатковій угоді № 1 від 11.07.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 27.10.2022 визначено розмір гонорару адвоката за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн, що сплачуються в безготівковому розмірі. Сплата гонорару адвоката за надані послуги правничої допомоги з підготовки та подання до Другого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу у цій справі на підставі Договору та додаткової угоди № 1 до нього відбулася 14.07.2023 на суму 5000,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 1731 від 12.07.2023
Отже, позивачем та його представником узгоджено фіксований розмір гонорару адвоката по даній справі по кожній судовій інстанції, який є не змінюється в залежності від кількості витраченого адвокатом часу та матеріальних ресурсів.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Щодо доводів відповідача про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат, зокрема те, що справа № 480/1579/23 в розумінні статті 12 КАС України є справою незначної складності, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Колегія суддів уважає, що майновим інтересом у даній справі являється суттєва для господарської діяльності позивача сума в розмірі 93 008,59 грн, а тому вартість послуг адвоката по даній справі у передбаченому договором та додатковою угодою розмірі є незначною вартістю по відношенню до ціни позову та значення цієї справи для позивача, а відтак, на думку суду апеляційної інстанції, є обґрунтованою, розумною та пропорційною. Слід зазначити, що розгляд справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції проводився у відкритому судовому засіданні за участю сторін, тому відсутні підстави для висновку про малозначність даної справи.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір судових витрат на професійну правничу допомогу належно обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат у зв`язку з чим уважає за необхідне задовольнити заяву та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь ТОВ "Симфонія тепла" судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Прийняти додаткову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст додаткової постанови виготовлений 30.10.2023