Справа № 400/11398/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 р. № 400/11398/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕКТ», вул. Омеляновича-Павленка, 2, м.Миколаїв,54046,

до відповідача:Миколаївської митниці, вул. Маріупольська, 57А, м.Миколаїв,54017,

про:визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 15.08.2023 року № UA504180/2023/000006/2 і картки відмови в прийнятті митної декларації від 15.08.2023 року № UA 504180/2023/000028,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Миколаївської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів UA504180/2023/000006/2 від 15.08.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації № UA504180/2023/000028 від 15.08.2023.

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідач протиправно прийняв рішення про коригування митної вартості товару, оскільки до митних декларацій позивачем надані всі документи, які підтверджують митну вартість товару за основним методом.

Відповідач надав суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митними деклараціями документів встановлено, що вони не підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товару.

Ухвалою від 25.09.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

16.10.2023року сторони надали суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження, тому суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

24.03.2023 року ТОВ «АВЕКТ» уклало Контракт ЗЕД № U2403/23 купівлі продажу натуральної ковбасної оболонки та інших груп товарів тваринного походження з Компанією JBS S.A, Бразилія.

З метою митного оформлення Позивачем подано до Миколаївської митниці електронну митну декларацію №23UA46U3 від 15.08.2023 року на суму 81462,00 USD.

Разом з декларацією підприємством надано Відповідачу: Сертифікат якості (Certificate of quality) № 50944002-1 від 09.06.2023 р., рахунок-проформа (Proforma invoice) № 50944002-1 від 24.04.2023 р., Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 50944002-1 від 09.06.2023 р., Коносамент (Bill of lading) №HLCUSS від 09.06.2023 р., Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 3405 від 10.08.2023 р, міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) NR I0-00199607/504/23 від 16.05.2023 р., сертифікат про походження товару (Certificate of origin) JBS-433981 09.06.2023 р., Платіжний документ, що підтверджує вартість товару 13 21.07.2023 р., платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 8, від 30.05.2023 р., документ, що підтверджує вартість перевезення товару TG003405 10.08.2023, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) ДОД.УГОДА №1 від 31.05.2023р, контракт № U2403/23 від 24.03.2023 р., Договір (контракт) про перевезення 17/11-17 від 17.11.2017 р. Договір (контракт) про перевезення № 24062022 від 01.07.2022 р., Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 10307330 від 15.08.2023,Інші некласифіковані документи: лист № 63 14.08.2023 р. а також листи №15/08 та №67 від 15.08.2023 р., копія митної декларації країни відправлення 23BR 17.06.2023 р. Під час митного оформлення зазначеної партії товару Позивачем визначено його митну вартість відповідно до ст.58 Митного кодексу України за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA504180/2023/000006/2 від 15.08.2023 року, відповідно до якого скорегована ціна на рівні 4,82 дол. США за кг. Також, Миколаївською митницею прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України № UA504180/2023/000028 від 15.08.2023 року, внаслідок чого, позивачем було доплачено митних платежів у розмірі 147 204, 31 грн. згідно поданої ЕМД №23UA59U5 від 15.08.2023 року.

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням та звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

- обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

- наявну в митного органу інформацію , яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

-обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Аналіз норм Митного Кодексу України дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Митний орган тільки зазначив, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларантом не надано документальне обґрунтування формування митної вартості з урахуванням її числових значень.

У контракті, укладеному від 24.03.2023 п.2.1 зазначено, що ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в Інвойсі. Пунктом 3.1 передбачені умови оплати: 30% передплата та 70% в продовж 40 банківських днів після відвантаження товару, але до отримання товару покупцем.

Відповідач в рішенні вказав, що Proforma-Invoice від 24.04.2023 р. № 50944002-1та Commercial Invoice від 09.06.2023 р. № 50944002-1та контракт від 24.03.2023 р. № U2403/23 не містять печатки підписанта, який є стороною зовнішньо-економічного договору; у довідці про транспортно-експедиційні витрати від 10.08.2023 № TG003405 відсутня інформація щодо експедиторської винагороди за маршрутом місце завантаження (Румунія) - державний кордон України; в платіжному дорученні від 21.07.2023 № 13 відсутня відмітка про виконання з відповідною датою, підписом виконавця та штампом банка; в гр. 44 ЕМД за кодом 9610 вказан документ, який не дає можливості співвіднести інформацію в цьому документі з даними, заявленими в ЕМД, поданій до митного оформлення.

Однак судом встановлено, що В Proforma-Invoice від 24.04.2023 р. № 50944002- 1та Commercial Invoice від 09.06.2023 р. № 50944002-1 та контракт від 24.03.2023 р. № U2403/23 містить підпис та печатку у вигляді штампу нерезидента JBS/SA.

Посилання відповідача у спірному рішенні на те, що Платіжне доручення від 21.07.2023 № 13 неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, оскільки не містить дату виконання платежу, не приймається судом до уваги, оскільки з платіжного документа вбачається хто оплатив, кому оплатив та яку суму та за яким контрактом. Відповідач не зазначив, яким чином відсутність дати виконання платежу, може вплинути на коригування митної вартості товару.

У довідці від 10.08.2023 № TG 003405 зазначено, що страхування вантажу не проводилось та автоперевезення за маршрутом Констанці, Румунія-МАПП Орлівка Україна складають 17918,61грн.

Також у комерційному інвойсі зазначено умови поставки CFR, що означає, що відправник зобов`язується організувати та оплатити завантаження товару на складі, транспортування до порту відправлення, завантаження товару на судно і перевезення до порту замовника.

Отже, витрати на транспортування позивач-покупець товару додатково не ніс та ці витрати входять у вартість товару.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів , що експедиторська винагорода, яка надавалась позивачу на території України входить до митної вартості товару, тому ненадання позивачем таких документів не могло стати підставою для прийняття спірного рішення.

Надані позивачем документи не містять розбіжностей, наявних ознак підробки та містить всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час митного оформлення були надані усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору.

Відповідно до ст.19 Конституції України та ст.2 КАС України відповідач, як суб`єкт владних повноважень повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15).

Рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обставини того, що митний орган застосовував чи намагався застосувати інші методи визначення митної вартості товару, які передують резервному, відповідачем не надано обґрунтувань неможливості застосування таких методів.

Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, при цьому сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені (аналогічний висновок міститься в постанові ВС від 20 червня 2023 року справа № 1.380.2019.006247 адміністративне провадження № К/9901/7199/21)

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не довів суду наявність правових підстав для коригування митної вартості товару, не обґрунтував правомірність застосування другорядного методу для визначення митної вартості товару, тому позов належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA504180/2023/000006/2 від 15.08.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації № UA504180/2023/000028 від 15.08.2023.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці (54017, м. Миколаїв, вул.Маріупольська,57а,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕКТ» (54046,м.Миколаїв, вул. Омеляновича-Павленка, 2, код ) судовий збір в сумі 5 368 грн.( п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник