Справа № 757/19324/22-а
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Макаренко І.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Справа № 757/19324/22-а

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Печерського управління поліції Головного управління

Національної поліції у м. Києві,

Головного управління Національної поліції у м. Києві

про визнання протиправною та скасування постанови,

закриття справи про адміністративне правопорушення,

стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - Відповідач-1), Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - Відповідач-2), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 25.07.2022 серії ГАБІ № 279547, закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути з Відповідача-2 моральну шкоду в розмірі 1,00 грн, заподіяну протиправним рішенням його структурного підрозділу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 стверджував, що під час винесення постанови майор поліції ОСОБА_2 не дотримався норм процесуального права, оскільки, на думку Позивача, розгляду справи як такого не було, розгляд мав місце лише у свідомості поліцейського, який одразу виніс постанову за відсутності будь-яких доказів.

Позивач зазначив, що після винесення постанови поліцейський вручив йому аркуш формату А4, на якому за допомогою копіювального пристрою був відтворений текст оригіналу постанови без засвідчувального напису.

Позивач вказував, що згідно зі змістом постанови, до адміністративної відповідальності притягнуто « ОСОБА_1 », однак, аркуш, який відтворює зміст оригіналу постанови, був вручений йому - ОСОБА_1 .

На думку Позивача, його незаконно притягнуло до адміністративної відповідальності, протиправно накладено адміністративне стягнення, яке в силу положень КУпАП ним було відбуто, при цьому, внаслідок цього, позивач вказує на те, що він зазнав негативних емоцій, які виразилися у відчутті стресу, розчаруванні в апараті Держави, який грубо порушив його права, відчуття несправедливості, переживання щодо того, що він фактично є засудженою особою, яка відбула покарання, а тому просив стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві кошти в розмірі 1 грн на відшкодування моральної шкоди.

2. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, підтверджується матеріалами справи та ним не спростований.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наводячи доводи, аналогічні тим, що були викладені в його позові.

Також Позивач стверджує, що куріння тютюнових виробів на вулицях м. Києва не заборонено, що притягнення громадян за такі дії є старою схемою вимагання штрафів.

На думку Апелянта, оскаржувана ним постанова не відповідає вимогам законодавства.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції у цій справі прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 та від 11.10.2023 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.07.2022 інспектором Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Комагоровим Ю.В. було винесено постанову серії ГАБІ № 279547 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до вказаної постанови 25.07.2022 о 19-10 год. за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А гр. ОСОБА_1 у громадському місці курив тютюнові вироби. Примірник постанови Позивачем було отримано, про що свідчить його підпис на постанові.

8. Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 № 2899-IV (далі - Закон № 2899-IV).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 8, 10 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання,вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Відповідно до ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, адміністративна відповідальність особи настає у разі паління тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської селищної, міської ради.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, передбачені статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради).

Відповідно до ст. 1 Закону № 481/95-ВР тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.

Статтею 13 Закону № 2899-IV передбачено, що забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів: 1) у ліфтах і таксофонах; 2) у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів; 4) у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; 5) у приміщеннях закладів ресторанного господарства; 6) у приміщеннях об`єктів культурного призначення; 7) у приміщеннях органів державної влади, інших державних установ, органів місцевого самоврядування; 8) у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності; 9) у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян; 10) у приміщеннях гуртожитків; 11) на дитячих майданчиках; 12) у місцях загального користування житлових будинків; 13) у підземних переходах; 14) у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, у тому числі в таксі; 15) на вокзалах та станціях; 16) на зупинках громадського транспорту.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

Разом з тим правовою підставою для притягнення особи до відповідальності, передбаченої ст. 175-1 КУпАП, за куріння в забороненому місці є вчинення нею відповідної дії саме в тому місці, яке визначено законодавством як заборонене.

Водночас виключний перелік таких місця станом на час виникнення спірних правовідносин був передбачений статтею 13 Закону № 2899-IV.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за куріння в громадському місці, згідно з відомостями спірної постанови від 25.07.2022 серії ГАБІ № 279547.

Водночас у вказаній постанові не зазначено жодного саме забороненого місця для куріння, згідно з переліком, регламентованим статтею 13 Закону № 2899-IV.

При цьому судова колегія відзначає, що вказана законодавча норма не містить такого поняття як «громадське місце», а натомість чітко визначає конкретний перелік заборонених місць для куріння, жодне з яких у спірній постанові не вказано.

12. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанови від 25.07.2022 серії ГАБІ № 279547 підлягає скасуванню, а провадження у справі ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення - закриттю.

13. Разом з тим судова колегія зазначає, що такий спосіб захисту порушеного права Позивача відповідає вимога ч. 3 ст. 286 КАС України.

Водночас заявлені Позивачем вимог про визнання спірної постанови протиправною задоволенню не підлягають, оскільки саме такий спосіб захисту у справах цієї категорії спеціальною нормою статті 286 КАС України не передбачений.

14. Щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про стягнення моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 Цивільного кодексу України).

У статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що заподіяння особі моральної шкоди входить до предмета доказування у справі і така шкода може бути стягнута судом за наявності відповідних доказів завдання її відповідними діями, бездіяльністю чи рішенням суб`єкта владних повноважень (відповідача). Тобто, повинен простежуватися причинно-наслідковий зв`язок між заявленою позивачем моральною шкодою та конкретними діями іншої сторони.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що Позивачем до суду не надано жодних доказів, які б прямо чи опосередковано підтверджували факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру (завдання моральної шкоди) діями Відповідачів, а також доказів, які б підтверджували наявність відповідного причинно-наслідкового зв`язку з предметом позову.

Водночас, відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тому в жодному випадку не може засновуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

15. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

16. Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи, неправильно застосовано норма матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

17. Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

18. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року - скасуванню, позов - задоволенню частково.

19. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої, шостої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, враховуючи, що за результатами розгляду цієї справи задоволено основні позовні вимоги ОСОБА_1 , які оплачені судовим збором, понесені ним відповідні витрати на сплату судового збору в розмірі 347,31 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 25.07.2022 серії ГАБІ № 279547 по справі про адміністративне правопорушення.

Закрити справу ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у м. Києві () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 347,31 (триста сорок сім гривень та тридцять одна копійка) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 31 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

О.М. Кузьмишина