Справа № 500/6134/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6134/23

30 жовтня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_2 у відшкодуванні матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої державної (основної) пенсії за період з 01.01.2015 по 30.06.2021, заподіяної прийняттям неконституційного правового акта;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної прийняттям неконституційного правового акта шляхом здійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 01.01.2015 по 30.06.2021, виходячи із 8 мінімальних пенсій за віком.

В обґрунтування позову зазначає, що отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-ХІІ). Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)2021, у справі №3-333/2018(4498/18) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину третю статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання таким, що втратили чинність деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 №76-VIII" щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. У пункті 4 резолютивної частини вказаного рішення встановлено, що громадяни України, на яких поширюється дія статті 54 Закону №796-XII, мають право на відшкодування шкоди, якої вони зазнали внаслідок дії частини третьої статті 54 цього закону в редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою, у якій просив відшкодувати матеріальну шкоду, яка виникла внаслідок обмеження максимального розміру виплачуваної додаткової пенсії в період з 01.01.2015 по 01.07.2021. Відповідач повинен був виплачувати пенсію виходячи із 8 мінімальних пенсій за віком згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27.04.2021 №1-p(II)/2021.

Оскільки відповідач відмовив у перерахунку додаткової пенсії (відшкодуванні шкоди), то позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 02.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у строк, визначений статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

18.10.2023 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечив. Зазначив, що позивачу виплачується з 29.06.1993 пенсія по інвалідності відповідно до статті 54 Закону №796-XII. З 24.04.2019 проведено перерахунок пенсії позивачу відповідно до рішення суду від 06.08.2019 у справі № 500/1298/19, при цьому обчислено пенсію із заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Пенсійна виплата на даний час становить 15330,48 грн. За період з 01.01.2015 по 01.07.2021 виплата пенсії проводилась у повному обсязі.

29.06.2021 Верховною Радою України на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(П)/2021 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» № 1584-IX, який набрав чинності 01.07.2021, тому відсутні підстави для застосування норми частини четвертої статті 54 Закону № 796-XII, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01.01.2015, як і відшкодування шкоди у зазначеному розмірі.

Виплата додаткової пенсії проводилася на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, якою був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Виплата щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до Закону №796-XII, особам з інвалідністю 2 групи становила 379,60 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не мало законних підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 01.01.2015 по 30.06.2021, виходячи із 8 мінімальних пенсій за віком. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 29.06.2023 у справі № 750/9747/21.

Відповідач просив у позові відмовити (а.с.18-21).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, йому призначена та виплачується з 29.06.1993 пенсія по інвалідності відповідно до статті 54 Закону №796-XII.

Позивач у серпні 2023 року звернувся до відповідача з заявою, в якій просив перерахувати пенсію з урахуванням того, що рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)2021, у справі №3-333/2018(4498/18) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину третю статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання таким, що втратили чинність деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 №76-VIII". Відповідно відновлено редакцію Закону №796-XII, яка існувала до 01.01.2008 і визначала пенсію, зокрема, для осіб з інвалідністю 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Заявник просив відшкодувати матеріальну шкоду, яка виникла внаслідок обмеження максимального розміру виплачуваної пенсії в період з 01.01.2015 до 01.07.2021 (а.с.6).

Листами Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 22.06.2023 №1900-0304-8/26795 та від 15.08.2023 № 7133-7285/Я-02/8-1900/23 позивача повідомлено, що з 01.03.2023 розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 15330,48 грн, а саме: 15038,74 грн - основний розмір пенсії від середньомісячного заробітку (21483,92 грн х 70%); 837,20 грн - підвищення як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (І категорія); 379,60 грн - додаткова пенсія особі з інвалідністю 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС Пост. №112 п.5; 50,00 грн - цільова допомога особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи; 975,06 грн - обмеження в індексації з 01.03.2023 (пункт 10 постанови КМУ від 24.02.2023 № 168). З 24.04.2019 проведено перерахунок пенсії позивачу відповідно до рішення суду від 06.08.2019 у справі № 500/1298/19, при цьому обчислено пенсію із заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Пенсійна виплата на даний час становить 15330,48 грн. За період з 01.01.2015 по 01.07.2021 виплата пенсії проводилась в повному обсязі (а.с.9-11).

Фактично відповідач відмовив у виплаті позивачу матеріальної шкоди, у вигляді недоотриманої частини пенсії, визначеної відповідно до частини четвертої статті 54 Закону №796-XII в попередній редакції за період з 01.01.2015 по 01.07.2021, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні положення щодо соціального захисту та пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовані Законом України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 49 цього Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

28.12.2014 року прийнято Закон України № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким текст статті 54 Закону № 796-XII викладено у такій редакції:

«Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».

Отже із урахуванням змін внесених Законом № 76-VIII, нормами статті 54 Закону № 796-XII передбачалося, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(II)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також цим рішенням Конституційного Суду України врегульовано строк та спосіб його виконання та передбачено, що частина третя статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто із 07.07.2021 року.

Верховній Раді України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим рішенням.

У разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 Закону №796-XII у редакції Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України від 06.06.1996 № 230/96-ВР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:

«В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком».

29.06.2021 Верховною Радою України на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(II)/2021 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» № 1584-IX, який набрав чинності 01.07.2021 (далі Закон № 1584-IX).

Розділом 1 пункту 2 Закону № 1584-IX частину третю статті 54 Закону № 796-XII викладено в такій редакції:

«В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

для I групи інвалідності - 6000 гривень;

для II групи інвалідності - 4800 гривень;

для III групи інвалідності - 3700 гривень;

для дітей з інвалідністю - 3700 гривень»;

та доповнено частинами четвертою і п`ятою такого змісту:

«Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України».

Згідно з Прикінцевими положеннями Закону № 1584-IX цей Закон набирає чинності з 1 січня 2022 року, крім пункту 2 розділу I цього Закону та пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 1 липня 2021 року.

Вищевказаний закон є чинним станом на момент розгляду даної справи, а тому відсутні підстави для застосування норми частини четвертої статті 54 Закону № 796-XII, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.03.2023 розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 15330,48 грн, а саме: 15038,74 грн - основний розмір пенсії від середньомісячного заробітку (21483,92 грн х 70%); 837,20 грн - підвищення як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (І категорія); 379,60 грн - додаткова пенсія особі з інвалідністю 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС Пост. №112 п.5; 50,00 грн - цільова допомога особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи; 975,06 грн - обмеження в індексації з 01.03.2023 (пункт 10 постанови КМУ від 24.02.2023 № 168), тобто пенсія позивачу виплачується у встановленому Законом №796-XII розмірі, з урахуванням вимог чинного законодавства.

Позивач помилково вважає про необхідність застосування положень частини четвертої статті 54 Закону України № 796-XII, у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.1996 № 230/96-ВР, позаяк Верховною Радою України було виконано рішення Конституційного Суду України у визначений у ньому термін та приведено у відповідність приписи пенсійного забезпечення вказаної категорії осіб.

Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, на яке посилається позивач, не набуває ретроспективної дії у часі (такий висновок суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 373/1978/18). З огляду на відсутність ретроспективної дії рішення Конституційного Суду України, відсутні правові підстави для виплати позивачу у період з 01.01.2015 по 01.07.2021 державної пенсії по інвалідності у розмірі, встановленому Законом № 796-XII в первинній редакції.

Стосовно обраного позивачем способу захисту у вигляді відшкодування збитків, то суд зазначає, що, незважаючи на заявлені позивачем позовні вимоги, фактично спір у справі виник щодо неотримання позивачем пенсії по інвалідності, яка, на його переконання, мала бути нарахована у іншому розмірі. Наведене позивачем обґрунтовування позовних вимог у спосіб, притаманний спорам про відшкодування шкоди з наведенням відповідного нормативного регулювання, не змінює суті спірних правовідносин, що виникли між сторонами в цій справі, і підстави їх виникнення, а отже не робить цей спір спором про відшкодування шкоди.

Отже, виплата позивачу пенсії з 01.01.2015 по 01.07.2021 у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України, в період дії частини 3 статті 54 Закону №796-ХІІ, в редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 була правомірною та такою, що відповідала вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Аналогічні висновки суду підтримані Верховним Судом у постанові від 29.06.2023 у справі № 750/9747/21.

У межах даного спору не встановлено протиправності або необґрунтованості дій відповідача, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрати відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Повний текст рішення складений та підписаний 30 жовтня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.