Справа № 420/27056/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Старицького,10-А, м.Одеса, 65036) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Військової частини НОМЕР_1 до Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катерини Олександрівни від 31.08.2023 у виконавчому провадженні № 70307000 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі № 420/19462/21 Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16.03.2016 індексу року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум, в розмірі 73 535,62 грн. Таким чином, розмір виконавчого збору має становити 7 353,56 грн. (73 535,62 грн. х 10%). Натомість оскаржуваною постановою державного виконавця вирішено стягнути з Військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 26800,00 грн., а саме визначено стягнути виконавчий збір в розмірі 4-х мінімальних розмірів заробітної плати, виходячи з того, що рішення у справі має немайновий характер. При цьому, відповідачу, на момент винесення оскаржуваної постанови, було достеменно відомо про суму коштів, яка була виплачена Військовою частиною НОМЕР_1 на користь стягувача.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року забезпечено позов шляхом зупинення примусового стягнення у виконавчому провадженні ВП №72660913, яке провадиться на підставі постанови державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катерини Олександрівни від 31.08.2023 у виконавчому провадженні №70307000 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн., до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 420/27056/23.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що оскаржувану постанову прийнято відповідно до норм чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 року у справі № 420/19462/21 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16.03.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум та за період з 01.03.2018 року по 03.01.2020 року з урахуванням березня 2018 року у якості базового місяця для нарахування індексації.

09.08.2022 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/19462/21.

Постановою від 14.11.2022 року старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Швецовою Оксаною Вікторівною відкрито виконавче провадження № 70307000 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року з - урахуванням раніше виплачених сум.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанова про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору старшим державним виконавцем не виносилась.

01.06.2023 року виконавче провадження № 70307000 прийняте до провадження державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катериною Олександрівною. На виконання виконавчого листа № 420/19462/21 від 09.08.2022 року Військовою частиною НОМЕР_1 07.07.2023 року нараховано та виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в розмірі 73535,62 грн., про що 11.08.2023 року було повідомлено відповідача з наданням завірених копій доказів.

31.08.2023 року державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катериною Олександрівною, в рамках виконавчого провадження №70307000, винесено оскаржувану постанову про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору в розмірі 26800,00 грн.

31.08.2023 року державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катериною Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 70307000 у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанову державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катерини Олександрівни від 31.08.2023 у виконавчому провадженні № 70307000 позивач вважає протиправною та за її скасуванням звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Згідно з ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі Закон України № 1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону України № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 Закону України № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч.1, п.1 ч.2, п.1 ч.3, ч.4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У статті 42 Закону України № 1404-VIII вказано, що кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Системний аналіз вищенаведених норм права дає суду зробити висновок, що рішення, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому виконанню та може бути виконане боржником добровільно або примусово. У разі примусового виконання рішення на боржника покладається додатковий фінансовий тягар щодо сплати виконавчого збору (основної винагороди приватному виконавцю) та інших витрат виконавчого провадження.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно винесено постанову про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн. розраховуючи його як виконавчий збір за примусове виконання рішення немайнового характеру проте на думку позивача вказане вище судове рішення є рішенням майнового характеру, а отже розрахунок виконавчого збору слід здійснювати у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Суд зазначає, що твердження Позивача, що вимоги виконавчого документу № 420/19462/21 від 31.08.2023 мають майновий характер не відповідає дійсності, оскільки, згідно ч.1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», немайновими рішеннями є такі, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. У резолютивній частині виконавчого документу чітко зазначено, що боржника було зобов`язано нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум. Тобто суд, приймаючи вищезазначене рішення виходив не з необхідності стягнути з Позивача ту, чи іншу суму, а зобов`язати його здійснити певні дії, тобто нарахувати і виплатити на користь стягувача індексацію грошового забезпечення.

Виконавче провадження № 70307000 було відкрито 14.11.2022, тобто розрахунок виконавчого збору має вигляд 6700*4=26800 грн, що і визначено оскаржуваною постановою.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн. покладаються на позивача згідно ст.139 КАС України.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 157 КАС України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Враховуючи наведену норму статті, суд вказує на те, що вжиті судом заходи забезпечення даного позову згідно ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Старицького,10-А, м.Одеса, 65036) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.