Справа № 480/4876/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2023 року Справа № 480/4876/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/4876/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України, у якій просить:
- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 10.02.2023 № 8246718/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 09.11.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13.02.2023 № 8250889/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 14 від 10.11.2022;
- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13.02.2023 № 8250891/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 15 від 10.11.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро " № 11 від 09.11.2022, датою її фактичного подання до контролюючого органу;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро" № 14 від 10.11.2022 датою її фактичного подання до контролюючого органу;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро " № 15 від 10.11.2022 датою її фактичного подання до контролюючого органу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем складено податкові накладні № 11 від 09.11.2022, № 14 від 10.11.2022 та № 15 від 10.11.2022, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, але їх реєстрацію було зупинено. Позивачем було подано до податкового органу пояснення та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. Однак, спірними рішеннями комісії ГУ ДПС у Сумській області відмовлено у реєстрації зазначених податкових накладних. Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних зазначено ненадання платником податку копій документів. Позивач стверджує, що ним були надані усі необхідні документи на підтвердження реальності господарської операції. Отже, позивач вважає, що спірні рішення від 10.02.2023 № 8246718/41311543, від 13.02.2023 № 8250889/41311543 та від 13.02.2023 № 8250891/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки діяльність товариства є реальною, всі операції здійснюються згідно Податкового кодексу України, операція документально підтверджена, про що свідчать первинні документи, у зв`язку з чим просить зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник відповідача - Головного управління ДПС у Сумській області, згідно наданого до суду відзиву на позов, заперечує проти задоволення позовних вимог, і зазначає, що позивачем до податкових накладних, стосовно яких виникли спірні правовідносини, не надано повного пакету документів, передбаченого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, що не дало змогу зробити висновок щодо реальності здійснення господарської операції.
Також зазначає, що будь-яких інших документів, у тому числі доданих до позову, на розгляд комісії не надавалося. Таким чином, відповідач просить суд врахувати ту обставину, що оскаржувані рішення приймались за одних обставин та документів, а позивач просить суд їх скасувати та обґрунтовує позов вже фактично іншими (додатковими) обставинами та документами, що на думку Головного управління ДПС у Сумській області є порушенням вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 11 від 09.11.2022, № 14 та № 15 від 10.11.2022, зазначив, що суд не може зобов`язати орган владних повноважень до прийняття конкретного рішення, оскільки в такому випадку це є фактичним втручанням в реалізацію повноважень колегіальним органом (в його дискреційні повноваження).
Крім того, зазначив, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є виправданими та співмірними, а тому заперечує щодо такого стягнення.
Представник ДПС України в Сумській області подав до суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позову у повному обсязі з аналогічних вищевказаних підстав.
Також у відзивах представники відповідачів заявили клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 27.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотань представників Головного управління ДПС у Сумській області та Державної податкової служби України про розгляд справи № 480/4876/23 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представником позивача, у свою чергу, було подано відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Так, у відповіді на відзив додатково зазначив, що у зв`язку з постачанням на адресу одного покупця по одному договору, але у різні дні, пакети документів, які додавались до пояснень, були ідентичні, за виключенням документів первинного бухгалтерського обліку щодо руху сировини та готової продукції, а також відпуску готової продукції. Вказані документи, підтверджуючи рух товару по кожній окремій податковій накладній, додавались до кожного пояснення. У той же час, відповідачем 1 не було надано жодної належної оцінки поданим документам. Також зазначив, що контролюючим органом не зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності документів, які не надані та не надана належна оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Ухвалою суд від 03.10.2023 прийнято до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» про зміну позовних вимог по справі № 480/4876/23, що стосуються пункту 7 позову, а саме про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро" судових витрат зі сплати судового збору, а також витрат на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.
12.10.2023 представники відповідачів надали пояснення щодо заяви представника позивача, у яких зазначили, що заперечують щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь ТОВ «Юрист Агро» судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.
Зазначили, що такі послуги як ознайомлення з матеріалами справи та документами, аналіз таких документів, підготовка позовної заяви та направлення її до суду взаємопов`язані між собою, оскільки вивчення матеріалів справи є наслідком підготовки та подання позовної заяви до суду, а тому повинно визначатись в сукупності як підготовка та подання позовної заяви. Крім того, зазначили, що у розрахунку суми судових витрат передбачено підготовку та подання заперечення на відзив, проте наразі невідомо чи буде він подаватися взагалі, а дана послуга вже врахована у суму таких витрат на правову допомогу. Також передбачена орієнтовна кількість судових засідань у кількості 2 та вказано, що участь у одному засіданні становить - 1200,00 грн. Проте, звертають увагу суду на те, що дана справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Таким чином, вважають, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є виправданими та співмірннми, а тому заперечують щодо такого стягнення.
Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» (далі по тексту позивач - ТОВ «Юрист Агро») зареєстроване як юридична особа та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Одним із основних видів діяльності ТОВ «Юрист Агро» є виробництво асфальтобетонної суміші для дорожнього будівництва.
Вказане обладнання прийняте у користування від ТОВ «Універбур» по акту від 15.07.2022 на підставі договору користування № 01.07.2022 від 01.07.2022 (а.с.49-50).
Для виробництва використовується різноманітна сировина, а саме: скраплений газ; щебенево-гранітна продукція різних фракцій; мінеральні домішки (порошки), бітуми та/або бітумні емульсії та інше.
Відповідно до договору № ПР-11 від 29.07.2022 (а.с.57-58) скраплений газ придбавався у ТОВ «Промгаз».
Придбання підтверджується накладними № 540 від 07.10.2022, № 635 від 07.11.2022 (а.с.125,118) та ТТН № 540 від 07.10.2022 та ТТН № 635 від 07.11.2022 (а.с.103,114).
11.10.2022 ТОВ «Юрист Агро» проведено оплату за придбаний газ, що підтверджується платіжними дорученнями № 336 на суму 400000,00 грн та № 383 від 11.11.2022 на суму 218938,05 грн (а.с.80,86).
ТОВ «Юрист Агро» має ліцензію на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), яка видана ГУ ДПС у Сумський області (а.с.43).
Позивачем був укладений договір № 01/06/21 від 01.06.2021, відповідно до якого постачальник - ТОВ «Універбур» (34328050) зобов`язується поставити ТОВ «Юрист Агро» щебінь, пісок, асфальт (а.с.44-47).
Придбання бітуму дорожнього підтверджується видатковою накладною № 260 від 05.11.2022 на суму 758066,40 грн (а.с.97), видатковою накладною № 227 від 12.10.2022 на суму 1566756,00 грн (а.с.123), видатковою накладною № 234 від 21.10.2022 на суму 815418,00 грн (а.с.120), видатковою накладною № 245 від 27.10.2022 на суму 468424,80 грн (а.с.124).
Придбання щебеню підтверджується видатковою накладною № 243 від 20.10.2022 на суму 269040,36 грн (а.с.90) та видатковою накладною № 247 від 24.10.2022 на суму 110070,00 грн (а.с.89).
ТОВ «Юрист Агро» було проведено оплату за придбані матеріали, що підтверджується платіжними дорученнями № 349 від 14.10.2022 на суму 200000,00 грн (а.с. 81), № 350 від 17.10.2022 на суму 1000000,00 грн (а.с.82) та № 428 від 25.11.2022 на суму 710000,00 грн (а.с.83).
25.07.2021 ТОВ «Юрист Агро» було укладено договір купівлі - продажу № 006 з ТОВ «ПОРТЛАНД-ЦЕМЕНТ» (а.с.12-13).
На виконання умов договору ТОВ «ПОРТЛАНД-ЦЕМЕНТ» поставило порошок мінеральний МП-1 неактивований виробництва ВАТ «Доломіт».
Поставка товару підтверджується видатковими накладними №№ 47, 46, 45, 44, 50 (а.с. 100, 91, 93, 96, 101) та ТТН №№ 46, 47, 50, 45, 44 (а.с. 99, 92, 94, 95, 104).
Відпуск сировини у виробництво здійснювався за вимогами - накладними № 266 від 09.11.2022 та № 267 від 10.11.2022 (а.с. 115, 102).
Відпуск готової продукції із виробництва здійснювався за накладними на передачу готової продукції № 30 від 09.11.2022 та № 31 від 10.11.2022 (а.с. 113, 105).
Отримання сировини для виробництва та обіг готової продукції також підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахункам №№26, 201, 361, 631 (а.с.121, 116, 107, 110).
Також судом встановлено, що для виготовлення продукції ТОВ «Юрист Агро» використовується прийняте у платне користування нерухоме майно та споруди, у тому числі земельна ділянка площею 0,3000 га. Підстава - договір оренди № ОР-25/08/20 від 07.09.2020, додаткова угода до договору та акт приймання - передачі від 15.03.2021 (а.с. 71-74, 85). Оплата за отримане в оренду майно підтверджується платіжним дорученням № 438 від 08.12.2022 на суму 412053,79 грн (а.с. 84).
15.11.2021 позивач уклав з ТОВ «Універбур» договір купівлі - продажу асфальтобетону № 15/11/21 (а.с. 51-52).
Відповідно до п. 5.3. договору здача-приймання товару здійснюється за місцем розташування асфальтобетонного заводу Продавця (ТОВ «Юрист Агро») уповноваженому представнику Покупця (ТОВ «Універбур») на підставі довіреності.
Підтвердженням оплати відвантаженої асфальтобетонної суміші є платіжні доручення № 675 від 17.11.2022 на суму 600000,00 грн (а.с.69) № 740 від 08.12.2022 на суму 2409875,92 грн (а.с.68).
09.11.2022 ТОВ «Юрист Агро» була сформована податкова накладна № 11 суму 146933,28 грн з податку на додану вартість, реєстрація якої була зупинена 30.11.2022 (а.с.18).
Підставою зупинення реєстрації податкової накладної у квитанції від 30.11.2022 зазначено: "Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2715, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (а.с.11).
07.02.2023 позивачем було подано пояснення з додатками щодо зупинення податкової накладної № 11 від 09.11.2022 (а.с.20-21).
10.02.2023 Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Сумський області прийняла рішення № 8246718/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 09.11.2022 в ЄРПН, у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.
У додатковій інформації зазначено:
"Відсутні: ОСВ по 20, 26, 10 рахунках; ОСВ по 361, 631 рахунках; документи з питання транспортування ТМЦ в адресу контрагента - покупця; документи з питання списання ТМЦ у виробництво та документи на оприбуткування ТМЦ із виробництва; акт приймання - передачі майна в оренду, оплата за оренду приміщень та обладнання та відображення в бухгалтерському обліку" (а.с.25).
23.02.2023 позивачем була подана скарга до ДПС України з поясненням № 4-под від 23.02.2023 (а.с.22-24).
10.11.2022 ТОВ «Юрист Агро» була сформована податкова накладна № 14 суму 137714,88 грн з податку на додану вартість, реєстрація якої була зупинена 30.11.2022 (а.с.26).
Підставою зупинення реєстрації податкової накладної у квитанції від 30.11.2022 зазначено: "Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2715, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (а.с.27).
08.02.2023 позивачем було подано пояснення з додатками щодо зупинення податкової накладної № 14 від 10.11.2022 (а.с.28-29).
13.02.2023 Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Сумський області прийняла рішення № 8250889/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 14 від 10.11.2022 в ЄРПН, у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.
У додатковій інформації зазначено:
"1. Відсутні технічні умови на виготовлення Дрібнозернистої щільної асфальтобетонної суміші та калькуляція процесів виробництва;
2. Відсутня інформація щодо списання матеріалів у виробництво;
3. Відсутні документи щодо транспортування Дрібнозернистої щільної асфальтобетонної суміші від ТОВ «Юрист Агро» до ТОВ «Універбур»;
4. Відсутні документи складського обліку матеріалів для виробництва та готової продукції (ОСВ 203, ОСВ 26 не надано);
5. Відсутні дані бухгалтерського обліку» (а.с.33).
24.02.2023 позивачем була подана скарга до ДПС України з поясненням № 5-под від 24.02.2023 та додатками (а.с.30-32).
Також, 10.11.2022 позивачем була сформована податкова накладна № 15 суму 8376,72 грн з податку на додану вартість, реєстрація якої була зупинена 30.11.2022 (а.с.35).
Підставою зупинення реєстрації податкової накладної зазначено у квитанції від 30.11.2022 зазначено: "Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2715, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (а.с.36).
08.02.2023 позивачем було подано пояснення з додатками щодо зупинення податкової накладної № 15 від 10.11.2022 (а.с.37-38).
13.02.2023 Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Сумський області прийняла рішення № 8250891/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 15 від 10.11.2022 в ЄРПН, у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
У додатковій інформації зазначено:
"Податкова накладна складена з порушенням п.187.1 ст.187 ПКУ, вимог наказу №1307 в частині визначення першої події здійснення господарської операції - відсутні документи, що засвідчують підстави для складання податкової накладної" (а.с.39).
25.02.2023 позивачем до ДПС України було подано скаргу з поясненням № 6-под від 24.02.2023 (а.с.40-42).
Позивач вважає, що спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправним та підлягають скасуванню, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
Відповідно до п. 5 Порядку платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку Критерії ризиковості здійснення операцій відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Згідно з п. п. 10, 11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
При цьому наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).
Відповідно до п. 1 цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. п. 2-4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема, зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з п. 11 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Як встановлено судом, підставою для відмови в реєстрації податкових накладних було зазначено: ненадання платником податку копій документів, разом із тим, податковим органом не зазначено чіткий перелік документів, які повинен надати платник податків.
Суд зазначає, що при зупиненні реєстрації податкової накладної, податковий орган не навів конкретного переліку документів, які необхідно надати позивачу на підтвердження інформації зазначеної в податковій накладній, не зазначено у зв`язку із чим отримані від підприємства документи свідчать про відсутність необхідної інформації для реєстрації податкової накладної.
Як підтверджується матеріалами справи, після зупинення реєстрації податкових накладних на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, підприємством було подано до податкового органу письмові пояснення разом з додатковими документами.
Відповідно до п. 25 Порядку прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, покладено на Комісії регіонального рівня.
Пунктами 37, 40, 44, 45 Порядку встановлено, що члени комісії контролюючого органу мають право: ознайомлюватися з матеріалами, поданими на розгляд комісії, та брати участь у проведенні їх перевірки; переглядати всю інформацію про платників податку, наявну в ДПС; подавати пропозиції з питань, що розглядаються; викладати окрему думку, оформлену в письмовій формі; вносити пропозиції до порядку денного засідання комісії.
Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що розгляд комісією питання про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкової накладної не має бути формальним, а повинен включати, як дослідження всіх наявних документів, так і обговорення питання та прийняття обґрунтованого рішення.

Стосовно посилання відповідачів на ту обставину, що позивачем надано додаткові документи, які не надавалися під час прийняття спірних рішень, суд зазначає, що в даному випадку, судом не досліджується та не встановлюється реальність здійснення господарських операцій, оскільки в даному випадку предметом розгляду є правомірність винесення відповідачем рішень про відмову у зупиненні реєстрації податкових накладних та підстав прийняття таких рішень.

Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Отже, посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, за відсутності конкретної пропозиції про необхідність надання певних документів, та за умови ненаведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність таких рішень.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Окрім зазначеного, суд вказує, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Також суд зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19.

Суд вважає, що у своїй сукупності надані позивачем документи є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію спірних податкових накладних.

Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року у справі №500/2237/20 дійшов висновку, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН.

Зупинення реєстрації податкових накладних не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативних для платника податків рішень без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішень про відмову в реєстрації спірних податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийнято, крім іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи викладене, суд вважає, що спірні рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 10.02.2023 № 8246718/41311543, від 13.02.2023 № 8250889/41311543 та від 13.02.2023 № 8250891/41311543, не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Також, суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) у параграфі 50 констатував: Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Отже, оскільки податкові накладні реєструються центральним органом виконавчої влади, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України внести до Єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкових накладних позивача № 11 від 09.11.2022, № 14 від 10.11.2022 та № 15 від 10.11.2022 днем їх фактичної подачі.

Щодо посилань відповідача на дискреційність повноважень, що саме на контролюючий орган покладено обов`язок прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної, як вже було вказано вище датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку №1246). У справі, що розглядається, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою її фактичного направлення/надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права. Відтак вказані доводи суд не приймає до уваги.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 листопада 2022 року у справі №320/3484/21.

Щодо клопотання про зобов`язання Державної податкової служби України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку, а за невиконання рішення суду передбачена відповідальність.

Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вказаних вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження) та суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Критерій співмірності витрат на професійну правничу допомогу повинен визначатись не лише виходячи зі складності справи, а й на підставі належним чином підтвердженого обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних ним робіт, пов`язаних з наданням правової допомоги в рамках розгляду справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 15 червня 2022 року у справі № 280/8547/20, від 08 березня 2023 року у справі № 640/16295/21, від 19 вересня 2023 року у справі № 826/14340/18.

З матеріалів справи судом встановлено, що правнича допомога позивачу надається адвокатом Оскорбіним А.Г. на підставі договору про надання правової допомоги №02/05/23 від 02.05.2023 (а.с.180-182).

На підтвердження надання правової допомоги було складено акт приймання - передачі наданих юридичних послуг по договору про надання правової допомоги від 21.08.2023 (а.с.192), відповідно до якого адвокат надав, а ТОВ «Юрист Агро» прийняв адвокатські послуги вартістю 7500,00 грн у вигляді:

- складання процесуальних документів (позовна заява та підготовка документів і подача документів до суду) (10 годин);

- складання процесуальних документів (відповідь на відзив та підготовка документів і подача документів у суд) (5 години).

На виконання договору адвокат також здійснив поштові відправлення сторонам справи на суму 170,00,00 грн, а саме:

- направлення позовної заяви ГУ ДПС України у Сумський області (35,00 грн) та ДПС України (45,00 грн),

- направлення відповіді на відзив ГУ ДПС України у Сумський області (40,00 грн) та ДПС України (50,00 грн).

Підписанням цього акту ТОВ «ЮРИСТ АГРО» підтверджує факт належного отримання послуг відповідно по положень поговору договору № 02/05/23 від 02 травня 2023 року про надання правової допомоги, а також відсутність претензій з боку ТОВ «ЮРИСТ АГРО» щодо вказаних в акті наданих послуг.

Також надано рахунок на оплату № 1 від 16.06.2023 (а.с.191).

Виписками з рахунку адвоката від 25.08.2023 та від 03.07.2023 підтверджується оплата ТОВ «ЮРИСТ АГРО» по договору № 02/05/23 на суму 7000,00 грн та 500,00 грн (а.с. 189-190).

Відтак, судом з досліджених документів встановлено, що за надання правової допомоги адвокатом позивачу у цій справі, ТОВ «ЮРИСТ АГРО» має сплатити адвокату 7500,00 грн, у той же час у договорі № 02/05/23 від 02.05.2023 зазначено 7000,00 грн.

В підтвердження повноважень адвоката Оскорбіна А.Г. до суду також надано копію ордеру серія ВМ № 1037194 від 22.05.2023 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія СМ № 000578 (а.с.127-128).

Матеріалами справи підтверджено, що адвокатом Оскорбіним А.Г. на виконання умов договору та акту приймання - передачі наданих юридичних послуг по договору про надання правової допомоги від 21.08.2023, складено та підписано позовну заяву у цій справі, в т.ч. уточнення позовних вимог (а.с.195-196), також складено відповідь на відзив (а.с.173-175), та клопотання щодо подання додаткових доказів щодо витрат позивача на правову допомогу (а.с.186-187).

Проаналізувавши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, заперечення відповідачів щодо суми судових витрат, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд частково погоджується із запереченнями представників відповідачів та відмічає, що такі перераховані в акті приймання-передачі виконаних робіт види послуг, як: направлення позовної заяви ГУ ДПС України у Сумський області (35,00 грн) та ДПС України (45,00 грн), направлення відповіді на відзив ГУ ДПС України у Сумський області (40,00 грн) та ДПС України (50,00 грн) взагалі не є юридичними послугами та не потребують спеціальних професійних навичків, відповідно, не підлягають відшкодуванню.

Крім того, на переконання суду, подача документів до суду не може вважатись окремою послугою правового характеру.

Таким чином, здійснивши аналіз наданих представником позивача доказів при вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи заперечення відповідачів, виходячи з фактичного підтвердження позивачем розміру судових витрат, відповідно до наданих ним документів, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, розміру понесених витрат, а також значення справи для позивача та те, що участь в судових засіданнях адвокат не приймав, оскільки розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд дійшов висновку про зменшення позивачу розміру витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн та стягнення зазначеної суми з Головного управління ДПС в Сумській області, як відповідача, що прийняв спірні рішення.

Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 139 КАС України, позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Сумській області, як відповідача, що прийняв спірні рішення, підлягає відшкодуванню сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 8052,00 грн, що є належним розміром, який підлягав сплаті до бюджету на час звернення позивача до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 10.02.2023 № 8246718/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 09.11.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13.02.2023 № 8250889/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 14 від 10.11.2022.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13.02.2023 № 8250891/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної № 15 від 10.11.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро" (вул. Лугова, буд. 14, с. В`язове, 41650, ) № 11 від 09.11.2022 датою її подання.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро" (вул. Лугова, буд. 14, с. В`язове, 41650, ) № 14 від 10.11.2022 датою її подання.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро" (вул. Лугова, буд. 14, с. В`язове, 41650, ) № 15 від 10.11.2022 датою її подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» (вул. Лугова, буд. 14, с. В`язове, 41650, ) судовий збір у розмірі 8052,00 грн та витрати на надання професійної правничої допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько