Справа № 380/23310/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27 жовтня 2023 рокусправа № 380/23310/23
м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Коморний О.І., перевірив позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Встановив:

06.10.2023 на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами :

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.01.2008 щодо зменшення у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2008, неправильного застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб», та відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням проведених виплат з 01.01.2008 з врахуванням 69% від суми грошового забезпечення (з урахуванням збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії), а з 01.05.2013 з врахуванням 90% від суми грошового забезпечення (80% відповідних сум грошового забезпечення (заробітку) як інваліду війни 2 групи відповідно до ст.21 Закону №2262-ХІІ та з урахуванням збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії), без обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2008 з врахуванням 69% від суми грошового забезпечення (з урахуванням збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії), а з 01.05.2013 з врахуванням 90% від суми грошового забезпечення (80% відповідних сум грошового забезпечення (заробітку) як інваліду війни 2 групи відповідно до ст.21 Закону №2262-ХІІ та з урахуванням збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії), та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до виплати сумами пенсії, без обмеження її максимальним розміром.

Ухвалою від 10 жовтня 2023 року залишено позовну заяву без руху у зв`язку з пропущеним строком звернення до суду.

Через канцелярію суду 25.10.2023 позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви зазначає, що 31.07.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із запитом на отримання копій протоколів про проведені перерахунки, призначеної пенсії, з моменту її призначення, а саме з 1997 року. Листом ГУ ПФУ у Львівській області №1300-5203-8/11399 від 04.08.2023, за інформаційним запитом, отримано копії усіх розрахунків на доплату пенсії та розпоряджень про перерахунок пенсій, які містяться в матеріалах пенсійної справи №9113888. Таким чином, ознайомившись з наданими копіями документів стало відомо та зрозуміло, що з 01.01.2008 пенсійне забезпечення зменшилось на 10% та встановлене у розмірі 59 % грошового забезпечення. Вказує, що з копії висновку про призначення пенсії за вислугу років видно, що пенсія призначена з 22.12.1997 за вислугу років (23 роки 7 місяців 15 днів у пільговому обчисленні, у календарному обчисленні - 23 роки ) відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на дату призначення пенсії) у розмірі 64% сум грошового забезпечення як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 2 категорії. З копії таблиці перерахунку пенсій за вислугу років на 1 березня 1998 року, у зв`язку з отриманням позивачем 3 групи інвалідності, пов`язаної з ЧАЕС 1 категорії, встановлено розмір пенсії в процентах від суми грошового утримання 69% (з урахуванням збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії). Нараховану пенсію у розмірі 69% грошового забезпечення отримував до 01.01.2008, оскільки, як вбачається з перерахунку до пенсійної справи №9113888, стало зрозуміло, що з 01.01.2008 пенсійне забезпечення зменшилось на 10% та встановлене у розмірі 59 % грошового забезпечення. Вказує, що без належного повідомлення ПФУ у Львівській області про зменшення пенсії у розмірі 10 % сум грошового забезпечення як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії, самостійно дізнатися не міг, оскільки, як вбачається з копії перерахунку пенсії з 1 жовтня 2007 року її розмір становив 1982,77 гривень, а з 01 січня 2008 року, без врахування збільшення моєї пенсії на 10%, розмір моєї пенсії став 2059,83 гривень. Таким чином, після проведеного перерахунку пенсії з 01.01.2008, її розмір фактично піднявся на 77,06 гривень. Також на підтвердження того, що позивач не був повідомлений ПФУ у Львівській області про проведений перерахунок 01.01.2008 є те, що на заяву від 17.08.2023 про здійснення перерахунку пенсії та повернення пенсійного забезпечення та надання копії листа-повідомлення щодо здійснення 01.01.2008 перерахунку пенсії, відповідно до якого пенсійне забезпечення зменшилось на 10% та встановлене у розмірі 59 % грошового забезпечення, ПФУ у Львівській області не зміг надати інформації щодо інформування про перерахунок пенсії в сторону зменшення з 69% до 59%. Так, на заяву Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало відповідь 01.09.2023 за № 23438-23736/Я-52/8-1300/23, в якій задокументувало свої протиправні дії щодо незаконного перерахунку пенсійного забезпечення з 69% на 59% з 01.01.2008. Свої дії ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області обґрунтовує Законом України від 04.04.2006 № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців», яким було внесено зміни до пункту «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими не передбачено збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5%, 10% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно віднесеним до 2, 1 категорій. Окрім цього, у вказаній відповіді ГУПФУ у Львівській області не зміг надати інформації щодо інформування про перерахунок пенсії в сторону зменшення з 69% до 59%. Отже, про зменшення розміру пенсії в процентах від суми грошового забезпечення ПФУ у Львівській області повідомлено не було, а тому вважаю такі дії ГУ ПФУ у Львівській області протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства та грубо порушують право на пенсійне забезпечення в належному відсотковому розмірі. Окрім цього, з 01.05.2013 у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності, пов`язаної з ЧАЕС 1 категорії, встановлено розмір пенсії в процентах від суми грошового утримання 80% - довічно. Вказаний розмір пенсії в процентах (80%) від суми грошового забезпечення отримую по сьогоднішній день. В разі не здійснення 01.01.2008 перерахунку пенсії, відповідно до якого пенсійне забезпечення зменшилось на 10%, позбавлення збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії, визначеною статтею 13 Закону № 2262-ХІІ (чинної на час призначення пенсії 1997 р.), мав би отримувати 90% ( з врахуванням збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії, визначеною статтею 13 Закону № 2262- ХІІ (чинної на час призначення пенсії 1997 р.). Отже, з 01.01.2008 по 01.05.2013 розмір пенсії повинен був становити 69% від суми грошового забезпечення (з урахуванням збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії), а з 01.05.2013 - довічно розмір пенсії повинен був становити 90% від суми грошового забезпечення (80% відповідних сум грошового забезпечення (заробітку) як інваліду війни 2 групи відповідно до ст.21 Закону №2262-ХІІ та з урахуванням збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії). Не зважаючи на викладене, відповідач неналежним чином здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2008, врахувавши 59% від суми грошового забезпечення, а не передбачені Законом №2262-ХІІ 69% відповідних сум грошового забезпечення, а з 01.05.2013, врахувавши 80% від суми грошового забезпечення, а не передбачені Законом №2262-ХІІ 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням збільшення пенсії на 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесеної до 1 категорії, визначеною статтею 13 Закону № 2262-ХІІ (чинної на час призначення мені пенсії 1997 р.). Просить суд поновити строк звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 зауважила, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У постанові від 18.11.2020 у справі №380/5202/20 Верховний Суд вказав, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Предметом цього спору є протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2008 та з 01.05.2013, отже про даний спір позивач мав знати у 2008 році та у 2013 році.

«Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.»

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, перебіг строку звернення позивача до суду із заявленими позовними вимогами слід обраховувати саме з 2008 року та 2013 року.

Позивач із вказаними позовними вимогами звернувся до суду засобами поштового зв`язку - 02.10.2023 з очевидним порушенням шестимісячного строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 наголосив на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зауважує, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Право на звернення до адміністративного суду не є абсолютним та підлягає законним обмеженням.

Крім того слід зазначити, що позивач неодноразово звертався до суду з позовами до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що встановлено з системи діловодства суду.

Зокрема, Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 р у справі №813/1189/18 за позовам ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язанн у задоволенні позову ОСОБА_1 (с. Стоянів, Радехівський район, Львівська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - відмовлено повністю.

При розгяді вказаної справи судом встановлено, що 20.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області та ГУ ПФУ у Львівській області із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати копії:

- грошового атестату, який був виписаний позивачу при звільненні на пенсію та на підставі якого була нарахована пенсія;

- довідки про перерахунок пенсії у 2008 році;

- довідки про перерахунок пенсії у 2012 році;

- довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016.

Додатково просив у разі змін основних і додаткових видів грошового забезпечення та премій, за яких позивачу нараховувалась пенсія починаючи з 1998 року, надати копії нормативних документів, на підставі яких були зроблені зазначені зміни.

Судом у рішенні по справі №813/1189/18 встановлено, що ГУ ПФУ у Львівській області листом від 26.02.2018 №3997/02.-06 направлено зазначені у запиті позивача від 20.02.1018 документи.

Отже судом досліджувалися перерахунки пенсії позивача, а відповідно позивач з такими ознайомлювався ще у 2018 році.

Суддя дослідив клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

Водночас, слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 243, 248, 256 КАС України, -

постановив:

1. У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею.

СуддяКоморний Олександр Ігорович