Справа № 160/22777/21
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 160/22777/21

адміністративне провадження № К/990/3379/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Єзерова А.А., Берназюка Я.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 січня 2023 року (головуючий суддя Головко О.В., судді: Ясенова Т.І., Суховаров А.В.) у справі № 160/22777/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістіна» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Дніпровська міська рада, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Крістіна» (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Дніпровська міська рада, в якому просило:

визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо внесення відомостей про код цільового призначення « 1.11.3» запис від 09.03.2016 № 001 у розділі № 1 «Земельна ділянка. Загальні відомості» поземельної книги :02:133:0070;

визнати протиправним та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Відділ у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати запис від 14.06.2018 № 008 про внесення змін у розділ № 1 «Земельна ділянка. Загальні відомості» поземельної книги :02:133:0070;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Відділ у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести запис (зміни) про код цільового призначення «для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови 03.15» у розділі № 1 «Земельна ділянка. Загальні відомості» поземельної книги :02:133:0070;

визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо внесення відомостей про код цільового призначення « 1.11.6» запис № 001 від 06.09.2016 у розділі № 1 «Земельна ділянка. Загальні відомості» поземельної книги :02:133:0164;

визнати протиправним та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Відділ у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати запис від 15.06.2018 № 012 про внесення змін у розділ № 1 «Земельна ділянка. Загальні відомості» поземельної книги :02:133:0164;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Відділ у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести запис (зміни) про код цільового призначення «для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови 03.15» у розділі № 1 «Земельна ділянка. Загальні відомості» поземельної книги :02:133:0164.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням суду першої інстанції Дніпровською міською радою 20 квітня 2022 року було направлено поштою апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання до суду доказів припинення простою у роботі та поновлення звичайного режиму роботи Дніпровської міської ради, а саме, належним чином засвідчену копію розпорядження, наказу тощо.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року.

Постановою Верховного Суду від 15 листопада 2022 року касаційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено, ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року скасовано, а справу № 160/22777/21 направлено до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання до суду письмових пояснень із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з підтвердженням таких обставин належними доказами.

На виконання вимог ухвали суду, апелянт надав пояснення, в яких зазначав, що простій у роботі працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів, комунальних підприємств, закладів та установ викликаний саме запровадженням воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Отже, пропуск строку на апеляційне оскарження викликаний саме подіями, пов`язаними з війною. Розпорядження щодо припинення простою у роботі та поновлення звичайного режиму роботи Дніпровської міської ради не приймалося, оскільки продовжено дію воєнного стану в Україні. Проте, згідно з оперативною інформацією Голови Дніпропетровської обласної військової адміністрації, станом на 30 березня 2022 року ситуація в області є контрольованою Збройними Силами України. Враховуючи зазначене, департаментом правового забезпечення Дніпровської міської ради були вжиті заходи на захист прав та інтересів Дніпровської міської ради шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі. Також апелянт зазначає про продовження дії карантину на території Україні з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 січня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року.

30 січня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Дніпровської міської ради, надіслана 20 січня 2023 року, в якій скаржник просив скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 січня 2023 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

Інші учасники справи правом надання відзиву на касаційну скаргу не скористалися.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції погодився з покликанням Верховного Суду на відсутність в матеріалах справи доказів отримання апелянтом копії рішення, проте зауважив, що сам апелянт зазначає про ознайомлення з текстом рішення 23 лютого 2022 року (кінцевий строк подання апеляційної скарги - 23 березня 2022 року).

За позицією суду апеляційної інстанції, Дніпровська міська рада після ознайомлення зі змістом судового рішення мала процесуальну можливість звернутися до суду першої інстанції для отримання його копії, що не було вчинено апелянтом.

Суд апеляційної інстанції вважає підтвердженою та доведеною дату ознайомлення апелянтом зі змістом рішенням суду першої інстанції, а тому саме з цієї дати слід відраховувати строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що причини, зазначені апелянтом щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не є поважними, адже орган місцевого самоврядування не припинив свою діяльність в умовах воєнного стану, м. Дніпро не є регіоном, на території якого ведуться активні бойові дії.

ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Скаржник стверджує, що рішення суду апеляційної інстанції призвело до порушення прав та обов`язків міської ради як представника територіальної громади м.Дніпра в частині доступу до правосуддя шляхом звернення з апеляційною скаргою до суду за захистом прав та інтересів територіальної громади.

Акцентує увагу на тому, що простій у роботі працівників Дніпровської міської ради та виконавчих органів, комунальних підприємств, закладів та установ викликаний саме запровадженням воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Стверджує, що пропуск строку на апеляційне оскарження викликаний подіями, пов`язаними з війною. Також зазначає про продовження карантину на території України до 31 березня 2022 року.

Водночас скаржник зазначає, що Міська рада отримала оскаржуване рішення суду першої інстанції лише наприкінці 2022 року, а тому вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильних висновків щодо належного виконання судом першої інстанції умов, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) в частині надіслання судового рішення сторонам в паперовому вигляді. Стверджує, що висновки суду апеляційної інстанції зроблені на підставі супровідного листа, який міститься в матеріалах справи, без підтверджуючих документів щодо його фактичного виконання.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить із такого.

Одним із ключових питань касаційної скарги є вирішення питання щодо належного повідомлення скаржника про розгляд справи судом першої інстанції та направлення відповідного рішення суду.

Так, Верховний Суд, скасовуючи постановою від 14 листопада 2022 року ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року та направляючи справу для продовження розгляду, зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів отримання Дніпровською міською радою копії рішення суду першої інстанції.

При новому вирішенні питання щодо відкриття апеляційного провадження, в оскаржуваній ухвалі від 02 січня 2023 року суд апеляційної інстанції погодився, що матеріали адміністративної справи не містять доказів отримання апелянтом копії рішення.

Водночас суд апеляційної інстанції акцентував увагу на тому, що сам апелянт зазначив про ознайомлення з текстом рішення 23 лютого 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що кінцевий строк подання апеляційної скарги - 23 березня 2022 року. Натомість апеляційна скарга подана 20 квітня 2022 року, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження, встановленого законом.

За позицією суду апеляційної інстанції, Дніпровська міська рада після ознайомлення зі змістом судового рішення мала процесуальну можливість звернутися до суду першої інстанції для отримання його копії, що не було вчинено апелянтом.

Проте Верховний Суд не погоджується з такою позицією суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Механізм реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення врегульовано Главою першою Розділу ІІІ КАС України.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відлік процесуального строку, з яким положення статті 295 КАС України пов`язує можливість вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, напряму залежить від дня вручення судового рішення, який встановлюється за правилами статті 251 КАС України.

Водночас при вирішенні питання про поновлення строку в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Порядок вручення судових рішень унормований статтею 251 КАС України.

Так, відповідно до частини 5 статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Частиною 6 статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із частиною 11 статті 251 КАС України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Отже, у розумінні статті 251 КАС України врученим належим чином є судове рішення, яке було доставлено на офіційну електронну адресу особи, а якщо така адреса в учасника справи відсутня - день доставки рекомендованого поштового відправлення з паперовою копією судового рішення.

КАС України не пов`язує день вручення судового рішення з днем опублікування та/або ознайомлення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За такого правого регулювання та встановлених обставин, матеріали справи не містять доказів отримання скаржником копії рішення у спосіб, встановлений законом, що в свою чергу не давало суду апеляційної інстанції обґрунтованих підстав для встановлення факту вручення судового рішення у встановлений процесуальний спосіб, який би слугував початком перебігу строку для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

З огляду на вказане, колегія суддів також враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, яка полягає у тому, що неналежне виконання судом обов`язку щодо вручення стороні справи судового рішення не може бути підставою для застосування до особи, яка самостійно не отримала таке рішення, негативних процесуальних наслідків.

За наведеного правового регулювання та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню в справі.

Верховний Суд не надає оцінки іншим доводам касаційної скарги, оскільки вони не впливають на результат касаційного перегляду ухвали суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин, ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 02 січня 2023 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 січня 2023 року у справі № 160/22777/21 скасувати, направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду С.М. Чиркін

Я.О. Берназюк

А.А. Єзеров