Справа № 160/10397/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 004075 від 03.05.2023 у сумі 17 000 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки не здійснював автомобільне перевезення під час перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки. Оскаржувана постанова складена відносно позивача, за результатами здійсненого державного контролю на автомобільному транспорті, із допущенням грубих порушень вимог законодавства України про автомобільний транспорт, зокрема: ст. 48 Закону України про автомобільний транспорт; «Порядку здійснення державного нагляду контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. №1567; Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів і вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 р. №422, що виключає будь-які правові підстави застосовувати до позивача адміністративно-господарський штраф оскаржуваною постановою.
Одночасно з пред`явленням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить зупинити дію виконавчого документа - Постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області №004075 від 03.05.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 03.05.2023 №004075 про що винести відповідну ухвалу та зупинити примусове стягнення на підставі виконавчого документу постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області №004075 від 03.05.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 03.05.2023 №004075 про що винести відповідну ухвалу.
Ухвалою від 18.05.2023 відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 13 червня 2023 року об 11:00 год у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м.Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5, зала судових засідань № 4 .
05.06.2023 від відповідача надійшов відзив, згідно змісту якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів. Під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 03.05.2023 № 004075. Під час перевірки виявлено відсутність індивідуальної контрольної книжки водія. Процедура проведення рейдової перевірки та розгляду справи відповідачем була здійснена у відповідності до законодавства України.
12.06.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно змісту якої, позивач не погоджується з доводами викладеними у відзиві на позов, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
12.06.2023 від третьої особи надійшли пояснення.
В судовому засіданні 08.08.2023 протокольною ухвалою судом задоволено клопотання представника третьої особи про витребування доказів та витребувано у відповідача всі відеофайли, які були зроблені під час проведення рейдової перевірки та зупинки водія Солянки, що відбулося 07.03.2023 року, з дотриманням вимог ст. 99 КАС України щодо засвідчення ЕЦП копій електронних доказів, а також задоволено клопотання позивача та третьої особи щодо виклику свідка водія Солянка, у задоволенні клопотання про виклик посадових осіб Укртрансбезпеки, які безпосередньо проводили рейдову перевірку відмовлено. Судом відкладено розгляд справи на 05.09.2023.
23.08.2023 від відповідача надійшли витребувані судом відеодокази.
28.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав доводи позову, просив задовольнити позовні вимоги. Зокрема, зазначив, що відповідач не довів правомірності свого рішення.
28.08.2023 від третьої особи надійшли пояснення.
Також у поясненнях від 28.08.2023 третя особа просить:
- викликати і допитати в якості свідків по справі: водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 ; посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які провели рейдову перевірку та склали Акт № 3536683 за результатами такої перевірки.
- надати суду копію відео-записів рейдової перевірки, яку застосовував ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в період часу з 12 год. 10 хв. (час складання акту) та 13 год. 30 хв. (завершення складання акту), яку також долучити до матеріалів справи разом із записами проведених засідань розгляду справи про притягнення до адміністративно відповідальності за Актом 353683.
Враховуючи, що в судовому засіданні 08.08.2023 задоволено аналогічне усне клопотання представника позивача та третьої особи, викладене в письмових поясненнях від 28.08.223 клопотання третьої особи про виклик свідків та витребування копію відео-записів рейдової перевірки, судом залишається без розгляду.
05.09.2023 від відповідача надійшли додаткові пояснення.
В судовому засіданні 05.09.2023 судом викликано в наступне судове засідання в якості свідка ОСОБА_3 , обов`язок щодо явки в судове засідання покладено на представника позивача. Судом відкладено розгляд справи на 14.09.2023.
В судовому засіданні 14.09.2023 свідок ОСОБА_3 надав свої свідчення. Присутні представник позивача, третя особа та представник відповідача також надали усні пояснення. Судом оголошено перерву до 26.09.2023.
В судовому засіданні у зв`язку із оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги оголошено перерву до 04.10.2023.
В судових засіданнях 04.10.2023, 10.10.2023, 19.10.2023 досліджені письмові та відеодокази, 19.10.2023 суд перейшов до письмового провадження.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши усні пояснення учасників справи, судом встановлено наступне.
07.03.2023 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі графіку проведення рейдових перевірок відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки у період з 06.03.2023 до 12.03.2023 та направлення на рейдову перевірку №014507 від 03.03.2023 проведено рейдову перевірку на автодорозі Т04-14, 7км + 441 м, у ході якої перевірено транспортний засіб Камаз 5320 реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 та причіп SCHMITZ (причіп) реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .
За результатами перевірки встановлено відсутність у водія автотранспортного засобу ОСОБА_3 індивідуальної контрольної книжки водія.
За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.03.2023 № 353683, яким зафіксовано порушення, передбачене ч.1 абз. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня індивідуальна контрольна книжка водія.
Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відбувався 29.03.2023 та неодноразово, з метою надання матеріалів рейдової перевірки, ознайомлення із матеріалами перевірки відкладався на дати 05.04.2023, 12.04.2023, 19.04.2023, 26.04.2023 та 03.05.2023.
Справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт, розглядалася за участю представника позивача, адвоката Герасимчук С.С., власника автомобілів ОСОБА_2 , старшого державного інспектора відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Васильковського О.Г., та начальника відділу Дяденчука Д.
Не погодившись із цією постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).
Згідно з положеннями статті 3 Закону №2344-ІІІ цей закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі - Положення № 103).
Відповідно до п.1 Положення № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно з пп. 1 п. 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Згідно з пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Положеннями підпунктів 2, 54, 58, 62 пункту 5 Положення № 103 визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі-Закон № 2344-ІІІ) автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Згідно з частиною другою та третьою статті 48 Закону № 2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 № 1567 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до пп. 2-4 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Відповідно до пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.
Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.
Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.\
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований автомобільним перевізником на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється територіальний орган Укртрансбезпеки, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.
Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі автомобільного перевізника під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.
У разі оскарження постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення.
За наявності в діях фізичної особи - автомобільного перевізника ознак адміністративного правопорушення притягнення правопорушника до відповідальності здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Отже, рейдова перевірка може проводитися як одноособово так і двома інспекторами. Тому, доводи позивача про те що, дана перевірка проводилась одним інспектором, а другий лише підписав пустий бланк акту, не призводить до протиправності дій інспекторів під час перевірки.
Водій від надання пояснень та підпису відмовився і зазначене підтверджується актом перевірки та відеодоказами.
До того ж, як вбачається з матеріалів справи позивач був обізнаний про розгляд справи та скористався своїм правом щодо надання заяв, клопотань та пояснень по даній справі.
Відповідно до пунктів 6.1 - 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затвердженого Наказом Мінтрансзв`язку України від 07.06.2010 року № 340 (далі - Положення № 340) (в редакції чинній на час проведенні перевірки), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.
Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника.
У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).
Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Отже, водії, які здійснюють перевезення з використанням вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія або копію графіку змінності водія.
Законодавством про автомобільний транспорт передбачено обов`язок перевізника забезпечувати дотримання умов праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, для дотримання яких, у випадку необладнання транспортного засобу тахографом, передбачено необхідність ведення індивідуальної контрольної книжки водія або графіку змінності водіїв.
Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, суд виходить з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, покладається виключно на автомобільних перевізників.
Як встановлено судом, в матеріалах справи міститься товарно-транспортна накладна від «__» березня 2023 №12 П, в якій міститься така інформація: перевізник товару ФОП ОСОБА_1 (ЄДПОУ НОМЕР_3 ), перевезення здійснюється транспортним засобом марки Камаз 5320 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп SCHMITZ (причіп) реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 . За даною товаро-транспортною накладною здійснювалось перевезення 23,6 т зерна кукурудзи.
Згідно обставин даної справи, та доводів позивача та відповідача, вбачається що саме ця товарно-транспортна накладна стала підставою для притягнення позивача до відповідальності та накладення штрафу, як автомобільного перевізника.
Згідно статті 1 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Приписами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 14 жовтня1997 року № 363, визначено:
перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;
товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Відповідно до пункту 11.1 зазначених Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.
Аналіз вищезазначених положень Правил та форми яка наведена в додатку 7 до цих Правил, свідчить, що у будь-якому разі товарно-транспортна накладна має містити обов`язкову інформацію (обов`язкові реквізити) визначену цими Правилами та відображену у додатку.
Отже, правила перевезення вантажів автомобільним транспортом України, визначають, що товарно-транспортна накладна (ТТН) обов`язково повинна оформлятися, якщо перевезення вантажу здійснюється автомобільним транспортом на договірних умовах (тобто коли є послуга перевезення вантажу).
Як встановлено судом, надана до суду товарно-транспортна накладна не містить повної інформації щодо дати її складання «__» березня 2023.
Транспортні засоби марки КАМАЗ моделі 5320 з реєстраційним номером НОМЕР_1 та марки SCHMITZ моделі WF 18 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , належать ОСОБА_2 , що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про реєстрацію цих транспортних засобів.
Із допита свідка водія ОСОБА_3 , якого попереджено про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, судом встановлено, що водій ОСОБА_3 особисто не знайомий із ОСОБА_1 , але знає, що така особа існує та щось про нього чув. Напередодні 07.03.2023 він попросив вантажний автомобіль у свого знайомого ОСОБА_2 для перевезення вантажу в особистих цілях меблі для доньки. Під час зупинки представниками Укртрансбезпеки 07.03.2023 автомобіль Камаз та причіп був порожній, на запит представника Укртрансбезпеки він пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на Камаз та причіп, а також товарно-транспортну накладну №12 Н від «__» березня 2023. При цьому зазначив, що товарно-транспортну накладну надав випадково, оскільки вона містилась разом із іншими документами.
Із пояснень третьої особи ОСОБА_2 наданих безпосередньо в суді, вбачається, що до нього 06.03.2023 звернувся його друг ОСОБА_3 , який попросив вантажний автомобіль для особистих цілей перевезення меблі для доньки. ОСОБА_2 погодився дати йому вантажний ТЗ, та також надав йому ТТН в якості прикладу, якщо ОСОБА_3 знайде замовлення на перевезення вантажу, як підробіток.
Із досліджених в судовому засіданні відеодоказів вбачається, що під час зупинки ТЗ представниками Укртрансбезпеки 07.03.2023 водій ОСОБА_3 надав останнім всі документи на підтвердження особи, права на керування ТЗ, документи на ТЗ та на перевезення вантажу. З відеофайлів не вбачається про те, що представники Укртрансбезпеки питали про наявність вантажу у ТЗ, а водій їм відповів.
Суд звертає увагу, що інформація про позивача як автомобільного перевізника була зазначена у товарно-транспортній накладній від «__» березня 2023 № 12 Н, якою оформлено перевезення вантажу (зерна кукурудзи).
Однак, як встановлено, вказана ТТН не містить повної інформації щодо дати її складання, що унеможливлює встановити обставини того, що саме 07.03.2023 ФОП ОСОБА_1 замовив послуги перевезення зерна.
Із показань допитаного в судовому засіданні свідка такі обставини також не встановлені.
Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону N 2344-III, визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - є автомобільний перевізник.
Як зазначалось, в акті №353683 посадовими особами Укртрансбезпеки вказано: автомобільний перевізник згідно ТТН №12 Н від березня 2023 ФОП ОСОБА_1 .
До того ж, в цьому акті також встановлено, що саме 07.03.2023 відбулось перевезення водієм ОСОБА_3 вантажу без індивідуальної контрольної книжки водія.
Отже, в акті встановлені обставини які не підтверджені матеріалами даної справи.
Зазначене дає підстави для висновку про те, що у даному випадку ФОП ОСОБА_1 не є автомобільним перевізником, в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», та не може бути притягнутий до відповідальності за відсутність у водія ОСОБА_3 під час рейдової перевірки 07.03.2023 індивідуальної контрольної книжки водія.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови до ФОП ОСОБА_1 було застосовано адміністративно-господарського штраф на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Водночас, судом встановлено, що позивач не є суб`єктом правопорушення за абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки за змістом даної норми за порушення законодавства про автомобільний транспорт саме до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, тоді як матеріалами справи не встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснював перевезення 07.03.2023.
Зазначене є підставою для визнання спірної постанови протиправною та її скасування.
Разом з тим, позивач зазначає про те, що відповідачем допущені описки у товарно-транспортній накладній, акті № 353683. Зокрема, в ТТН зазначено код «ЄДРПОУ» ФОП ОСОБА_1 , тоді як фізичним особам підприємцям як і фізичним особам присвоюється «РНОКПП» (реєстраційний номер облікової картки платника податків). Також в акті зазначено прізвище « ОСОБА_6 », тоді як вірним є « ОСОБА_7 », і ще посадовими особами Укртрансбезпеки в акті зафіксований час встановленого правопорушення - 12.10 годин, тоді як, згідно досліджених відеофайлів, час зупинки ТЗ та встановлення порушення 12.59. До того ж, в акті неправильно зафіксовано реквізити посвідчення водія ОСОБА_3 замість вірного « НОМЕР_4 », вказано « НОМЕР_5 ».
Проте, суд з урахуванням встановлених у даній справі обставин шляхом досліджених відео та письмових доказів, показань свідків, усних та письмових пояснень сторін, дійшов висновку про те, що вказані описки не призвели до протиправності спірної постанови, оскільки носять формальний характер помилок. Вказані помилки не викривили та не спростували обставини, які встановлені судом.
Також судом не встановлено порушення відповідачем процедури рейдової перевірки, проведення розгляду справи та прийняття оскаржуваної постанови, про що зазначає позивач у позові та у своїх поясненнях.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Судовий збір підлягає розподілу відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 004075 від 03.05.2023 у сумі 17 000 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 30.10.2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна