Справа № 160/23834/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняДидочкіна О.А.
представника позивача представника відповідача Лотанюк С.В. Хоменко Д.Ю.
Обставини справи: 18.09.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому позивач просить суд:
- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. щодо стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" виконавчого збору у розмірі 11964665,89 грн., відповідно до постанови від 22.08.2013 №28909928;
- визнати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 22.08.2013 року №28909928, такою, що не підлягає виконанню;
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження №39731788 щодо виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору від 22.08.2013р. №28909928.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що вжиття державним виконавцем дій щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 11964665,89 грн. є порушенням прав та інтересів підприємства з огляду на включення комунального підприємства до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», а тому виконавчий збір відповідно до пункту 6 частини 5 статті 27 Закону України Про виконавче провадження, не стягується.
Ухвалою суду від 27.09.2023 року позовну заяву залишено без руху із наданням десятиденного строку на усунення недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви із викладенням: обґрунтування щодо обраного способу захисту порушеного права викладеного в п.2 прохальної частини; обґрунтування щодо закінчення виконавчого провадження з урахуванням положень статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (його копії для відповідача); обґрунтування дати вчинення відповідних спірних дій для надання можливості суду встановити обставини дотримання позивачем строку звернення до суду із вимогами в пункту 1 прохальної частини.
- доказів, якими обґрунтовані позовні вимоги (зокрема постанова про закінчення виконавчого провадження, постанова від 22.08.2013), або зазначенням в уточненій позовній заяві які докази не можуть бути подані разом з позовною заявою із зазначенням причин неможливості їх надання.
На виконання вимог ухвали суду від 27.09.2023 року від позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками та докази сплати судового збору.
Ухвалою суду від 13.10.2023 року позовну заяву в частині позовної вимоги про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. щодо стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" виконавчого збору у розмірі 11964665,89 грн., відповідно до постанови від 22.08.2013 №28909928 - повернуто позивачу.
Ухвалою суду від 13.10.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 17.10.2023 року допущено участь представника Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
19.10.2023р. до суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, що з моменту винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 22.08.2013р. №28909928 минуло 10 років, внаслідок чого строки для оскарження минули. Також відповідач зазначає, що Дніпропетровський окружний адміністративний суд не видавав виконавчий документ постанову Відділу від 22.08.2013р. по ВП №28909928 про стягнення виконавчого збору, що унеможливлює визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
20.10.2023р. до суд від відповідача надійшли матеріали виконавчого провадження ВП 39731788.
24.10.2023р. від позивача надійшла відповідь на відзив.
В судовому засіданні представники сторін підтримали власні правової позиції в повному обсязі.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Господарським судом Дніпропетровської області 01.02.2011р. був виданий наказ про примусове виконання рішення №10/333-10.
В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.01.2011 у справі №10/333-10 залишені без змін.
22.09.2011р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Роєнком Р.В. було відкрито виконавче провадження №28909928.
22.08.2013р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Борейком М.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору, згідно якої постановлено стягнути з боржника: Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" виконавчий збір у розмірі 11964665,89 грн.
22.08.2013р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Борейком М.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно якої постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання наказу №10/333-10 виданого 01.02.2011 Господарським судом Дніпропетровської області та постанову про стягнення виконавчого збору від 22.08.2013 ВП №28909928 винести в окреме провадження.
11.09.2013р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Борейком М.В. була винесена постанова про відкриття ВП №39731788 з примусового виконання постанови ВПВР ДВС України від 22.08.2013 №28909928 про стягнення виконавчого збору.
Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.11.2019р. ВП №39731788, зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання постанови №28909928 від 2.08.2013р. до моменту виключення з Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.
Постановою про поновлення вчинення виконавчих дій від 08.08.2023р. ВП №39731788 поновлено виконавче провадження з примусового виконання постанови №28909928 від 2.08.2013р.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд зазначає, що у спірних правовідносинах виконавчим документами на підставі якого повинна була стягуватись заборгованість є наказ №10/333-10, виданий 01.02.2011 Господарським судом Дніпропетровської області щодо заборгованості, яка виникла за договором постачання теплової енергії між теплогенеруючим та теплопостачальним підприємствами.
За час перебування на примусовому виконанні наказу №10/333-10 від 01.02.2011 відбулися суттєві зміни в законодавстві, що регулює фінансові відносини в умовах кризових явищ в сфері взаєморозрахунків, у тому числі між теплогенеруючими та теплопостачальними підприємствами.
Зокрема, 29.08.2021 набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX, яким внесені зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 3 листопада 2016 року №1730-VIII-VIII та до Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ.
Статтею 2 Закону №1730-VIII-VIII унормовано, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №1730-VIII, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
Аналіз наведених норм права надає підстави для висновку, що заходи щодо врегулювання питання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, стосуються підприємств, включених до відповідного реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, КП теплових мереж "Криворіжтепломережа" включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (наказ Мінрегіону від 25.10.2017 №279).
В пункті 6 частини 5 статті 27 Законі №1404-VIII (в редакції Закону №1639-IX від 14.07.2021) зазначено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.
З урахуванням того, що заборгованість між теплогенеруючим (Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль") та теплопостачальним підприємствами (Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа") підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», а виконавчим документом про стягнення заборгованості є наказ №10/333-10, виданий 01.02.2011 Господарським судом Дніпропетровської області, суд дійшов висновку, що виконавчий збір відповідно до пункту 6 частини 5 статті 27 Закону №1404-VІІІ не стягується.
Позивачем заявлено вимогу про визнання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 22.08.2013 року №28909928, такою, що не підлягає виконанню.
Водночас, відповідно до норм статті 374 КАС України закон не передбачає можливості визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо останній виданий іншим компетентним органом, отже судом не встановлено процесуальних підстав для визнання постанови від 22.08.2013 року №28909928 про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню.
Разом з тим, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2018 у справі №800/341/17 (9991/944/12) та від 12.11.2019 у справі №9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 26.08.2020 у справі № 360/4369/19 акцентував, що належним способом захисту у справах про оскарження примусового стягнення виконавчого збору є визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.
Як вбачається з встановлених обставин справи, постанова про стягнення виконавчого збору від 22.08.2013 по ВП №28909928 була ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження №39731788 щодо виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору від 22.08.2013р. №28909928, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону №1404-VІІІ скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є підставою для закінчення виконавчого провадження.
Отже, вищезазначена вимога позивача не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною та спрямована на захист ще не порушеного права, що суперечить ст.5 КАС України, в той час як судовому захисту підлягають лише порушені права.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.132, 134, 139, 241-245, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В задоволені інших вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в строки та порядку, передбачені статтями 287 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко