Справа № 490/5426/23
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/165/2023 Справа № 490/5426/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Гуденко О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача , в якій просив визнати протиправною та скасувати Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА №00000616 від 12 серпня 2022р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову посилався на те, що на початку червня 2023 року позивач від Центрального ВДВС м. Миколаєва дізнався про примусе стягнення щодо нього штрафу на підставі Постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00000616 від 12 серпня 2022р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України. Зі змісту Постанови випливає, що ОСОБА_1 , як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн. за те, що він 14.06.2022р. о 08 год. 34 хв., за адресою М -30, км 440+527 Вінницька обл., начебто допустив рух транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM д/н НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 22,4% (2,587 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон .

Вважає оскаржувану Постанову Держаної служби України з безпеки на транспорті протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

По-перше, зазначає, що він не є належним суб`єктом адміністративної відповідальності.

Згідно товарно-транспортної накладної від 13.06.2022р. за №105, автомобільним перевізником під час спірного перевезення вантажу було ТОВ «НікАвтотранс Логістік», якому позивач передав транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM д/н НОМЕР_1 . Тобто взагалі інша особа.

При цьому власник транспортного засобу в даному випадку не може відповідати за внесення ТОВ «НікАвтотранс Логістік» в якості належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, оскільки, відповідно до п.30 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ №1197 від 14.11.2018р., внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички), здійснюється в сервісному центрі МВС за заявою належного користувача.

Також законом не передбачена перереєстрація транспортного засобу на належного користувача, про що свідчить лист Головного сервісного центру МВС від 14.02.2020р. за №70зі.

Отже, оскільки в даному перевезенні вантажу транспортний засіб позивача використовувала інша особа, що підтверджується товарно-транспортною накладною 13.06.2022р. за №105, є очевидним, що у позивача відсутня вина, як один з елементів такого складу, що виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності.

По-друге, відповідачем не була врахована головна обставина спірного перевезення, яка полягала в тому, що воно виконувалося на благо нашої країни та для підтримки обороноздатності нашої держави. Мова йде про вивезення обладнання ДП «Укроборонпром» з м. Миколаєва в умовах місто знаходилося під постійними обстрілами ворожої армії.

Так для перевезення вантажу перевізнику ТОВ «НІКАВТОРАНС ЛОГІСТІК» було надано лист Миколаївської обласної військової адміністрації від 13.06.2022р. за №2167/10.3-05/4-22, підписаний заступником начальника адміністрації М. Маріновим «Про сприяння у перевезенні вантажів» (додається). Вказаний лист було адресовано Національній поліції України, Службі безпеки України, Національній гвардії України, Силам територіальної оборони Збройних сил України та Військовим частинам Збройних Сил України. Зокрема в листі йшлося про те, що Миколаївська обласна адміністрація повідомляє, що ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» (м. Миколаїв) м. Вінниця. У цьому листі також було зазначено транспортний засіб позивача. Окрім того, в резолютивній частині листа військова адміністрація просила надати максимальне сприяння у здійсненні перевезення вантажу зазначеними транспортними засобами за маршрутом.

Окрім того, позивачу для перевезення спеціального вантажу була видана товарно-транспортна накладна від 13.06.2022р. за №105 (додається).

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, у період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення.

По-третє, порушено порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затверджений Постановою КМУ №1174 від 27.12.2019р. (далі Порядок 1174). Так, транспортний засіб RENAULT MAGNUM д/н НОМЕР_1 сам по собі не може перевозити взагалі будь-який вантаж, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є тягачем і може перевозити вантажі лише в з`єднанні з іншим транспортним засобом напівпричепом. І в нього не може бути п`ять осей (як зазначено в оскаржуваній Постанові), що підтверджується технічними характеристиками даного транспортного засобу (додаються). Отже прилад не зафіксував другий транспортний засіб за допомогою якого перевозився вантаж напівпричіп, а в лише транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM д/н НОМЕР_1 , власником якого є позивач та перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 22,4% (2,587 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.Адже фотографія, які міститься в Постанові, що оскаржується, не дає можливості встановити, що перевищення навантаження на одинарну вісь та ширини транспортного засобу RENAULT MAGNUM д/н НОМЕР_1 з напівпричепом, а не без нього.

Також відповідач під час винесення оскаржуваної Постанови також повинен був застосувати похибку у 2 відсотки, яка встановлена Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими Постановою КМУ №30 від 18.01.2001р. (далі Правила №30), чого з постанови не вбачається.

Також зазначає, що зміст оскаржуваної Постанови не відповідає вимогам частинам 2, 3, 4 ст.283 КУпАП . Так, постанова не містить усіх необхідних даних та не дає можливості з`ясувати всі об`єктивні обставини справи та встановити достовірність викладеного у постанові факту порушення вимог законодавства. Вважає, що відповідач виніс Постанову без необхідної інформації, тобто керувався припущенням під час її винесення, що є недопустимим.

Вважає, , що оскаржувана Постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність. За такого з оскаржуваної Постанови не вбачається належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. Згідно з п.1ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Вважає, що оскаржувана Постанова не містить відповідних доказів, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 16.06.2023 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Роз`яснено, що відповідач має право протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Роз`яснено сторонам у справі, що відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Роз`яснено відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити справу за наявними матеріалами справи.

Відзиву на позов не надходило, хоча судом було фактично надано відповідачеві додатковий строк для подання відзиву на позов розгляд справи був відкладений до 27.10.2023 року.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Завданням адміністративного судочинства у силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00000616 від 12 серпня 2022р по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП , притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Як вбачається зі змісту вказаної Постанови, ОСОБА_1 , як власника автомобіля, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за те, що він 14.06.2022р. о 08 год. 34 хв., за адресою М -30, км 440+527 Вінницька області допустив рух транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM д/н НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 22,4% (2,587 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, уповноважені поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, передбачені частинами першою - третьою статті 122 (перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал світлофора, порушення правил зупинки, стоянки, порушення установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху), та частиною першою статті 123 (порушення правил руху через залізничний переїзд, крім в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений) КУпАП (далі - адміністративні правопорушення). Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень в уповноваженому органі (підрозділі) Національної поліції України.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на строєні осі.

Судом встановлено факт того, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст. 283 КУпАП: обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП .

За такого, суд відхиляє доводи позивача щодо невідповідності змісту оскаржуваної Постанови вимогам ст.283 КУпАП .

Щодо доводів позову про неналежного суб`єкта адімінстартивної відповідальності.

а приписами ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Отже, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р. №1197.

Так, згідно пунктів 3, 24 вказаного Порядку, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

Оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносились відомості про зміну користувача автомобіля, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що у такому випадку адміністративну відповідальність повинна нести фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Стаття 14-3 КУпАП містить два взаємовиключні суб`єкти відповідальності. Сам по собі факт передачі транспортного засобу в оренду, без внесення відомостей про це до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, не звільняє власника від відповідальності незалежно від того, з чиєї вини невнесення відповідних відомостей до Реєстру мало місце.

Вказаний автомобіль належить на праві власнсоті позивачу ОСОБА_1 . Доказів того, що він передав в установленому законом порядку в оренду вказаний автомобіль ТОВ «НікАвтотранс Логістік». При цьому позивач, як власник транспортного засобу не вніс даних щодо ТОВ «НікАвтотранс Логістік» як належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідно до п.30 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ №1197 від 14.11.2018р.

При цьому, судом підкреслює, що у ТОВ «НИКАВТОТРАНС ЛОГИСТИК» зареєстровано 0 одиниць автотранспорту в користуванні.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті відповідальної особи, зазначеної у статті 14-3 цього КУпАП, у даному випадку власника транспортного засобу ОСОБА_1 .

Варто звернути увагу, що позивач, стверджуючи, що не був учасником дорожнього руху на момент вчинення адміністративного правопорушення та не є суб`єктом адміністративного правопорушення, одночасно надає оцінку діям відповідача щодо фіксації вказаного порушення та обставинам його вчинення.

Щодо посилання позивача на перевезення вантажу за завданням військової адміністрації.

Так, позивач стверджує, що відповідачем не була врахована головна обставина спірного перевезення, яка полягала в тому, що воно виконувалося на благо нашої країни та для підтримки обороноздатності нашої держави. Мова йде про вивезення обладнання ДП «Укроборонпром» з м. Миколаєва в умовах місто знаходилося під постійними обстрілами ворожої армії.

Так для перевезення вантажу перевізнику ТОВ «НІКАВТОРАНС ЛОГІСТІК» було надано лист Миколаївської обласної військової адміністрації від 13.06.2022р. за №2167/10.3-05/4-22, підписаний заступником начальника адміністрації М. Маріновим «Про сприяння у перевезенні вантажів». Вказаний лист було адресовано Національній поліції України, Службі безпеки України, Національній гвардії України, Силам територіальної оборони Збройних сил України та Військовим частинам Збройних Сил України. Зокрема в листі йшлося про те, що Миколаївська обласна адміністрація повідомляє, що ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» (м. Миколаїв) м. Вінниця. У цьому листі також було зазначено транспортний засіб позивача. Окрім того, в резолютивній частині листа військова адміністрація просила надати максимальне сприяння у здійсненні перевезення вантажу зазначеними транспортними засобами за маршрутом.

Вказані обставини перевезення цього вантажу підтверджуються наданими представником позивача доказами -Товарно-транспортною накладною від 13.06.2022р. за №105 , з якої вбачається перевезення вантажу газотурбінний двигун, вагою 21 тонна з ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» до м. Вінниця, водій ОСОБА_2 , автомобіль д/н НОМЕР_1 з причіпов НОМЕР_2 .

Цей автотранспортний засіб та водій зазначені і у листі від 13.06.2022 року щодо сприяння у перевезенні вантажів за підписом заступника начальника Миколаївської ОВА.

Правопорушеня було зафіксовано у Вінніцькій області 14.06.2022 року о 08.34 год.

Відповідно до того ж п.22.5 Правил дорожнього руху України, у період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Потім строк дії військового стану постійно продовжувався. Зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 р. № 341/2022 в черговий раз було продовжено воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до положень ст.4 ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" ,на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації. Відповідно до ст. 3 цього Закону, в ійськовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

За такого, суд приходить до висновку про обгрнунтованість твердження позивача про те, що на вказаний у оскаржуваній Постанові транспортний засіб під час спірного перевезення вантажу не поширювалися вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху, оскільки здійснювалося перевезення вантажу з метою його використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174.

Згідно п. 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку №1174).

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті122-2, частинами другою та третьою статті132-1 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Згідно оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме, за перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5ПДР України, а саме за перевищення загальної маси транспортного засобу на на 22,4% (2,587 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Судом встановлено, що відповідачем дійсно приймалдося рішення про притягнення позивача до адмністартивної відповідальності за порушення п. 22.5 ПДР України, яке було зафіксовано в автоматичному режимі, без відібрання пояснень водія та перевірки наявних документів, в тому числі вказаної товарної накладної та листа заступника начальника Миколаївської обласної військової адміністрації від 13.06.2022 року щодо перевезення вантажу саме для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування.

За такого, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи відносно позивача було прийнято рішення без повного з`ясування всіх обставин справи , без врахування доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення .

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що позивачем надано належні докази щодо відсутності складу адімністартивного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд вважає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак , слід задовольнити позову за обгрунтованістю позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 121, 247,251,252,256,280,283, 284, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 2,5,9, 77, 90, 159,242, 246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА №00000616 від 12 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті ( ) сплачений судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення.

Повний текст рішення суду складено 01 листопада 2023 року.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО