Справа № 140/14160/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/14160/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» (далі ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль», позивач, товариство) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 23.01.2023 №000395-09 на суму 500000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області 11.11.2022 на підставі наказу №2042- п «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» та направлень на перевірку №3360, 3361 від 14.11.2322, з 14.11.2022 проведена фактична перевірка місця оптової торгівлі пальним, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Георгія Гонгадзе, 5, де здійснює господарську діяльність суб`єкт господарювання ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» (), за результатами якої був складений акт перевірки від 24.11.2022 №03/8935/09-02/41579579 (бланк №024556).

На підставі вищевказаного акту перевірки було прийняте рішення про застосування фінансових санкцій №000395-09 від 23.01.2023, яким застосовано до підприємства штрафні санкції за зберігання пального без наявності ліцензії на суму 500 000,00 грн.

ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» не погоджується з зазначеним рішенням, вважає, що воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Зокрема, позивач вказує на те, що наказ ГУ ДПС у Волинській області №2042-п від 15.02.2023 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» не відповідає положенням Податкового кодексу України (далі - ПК України), а фактична перевірка проведена з порушенням вимог ПК України за відсутності законодавчо визначених підстав

Окрім того, у позивача, під час проведення перевірки контролюючим органом, була наявна діюча ліцензія №00010 на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Георгія Гонгадзе, 5, оскільки розпорядження ГУ ДПС у Волинській області від 22.11.2022 №118-р, яким анульовано ліцензію №00010 на право оптової торгівлі пальним, було визнано протиправним та скасовано у судовому порядку.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву від 31.07.2023 представник відповідача позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що підставою для застосування до ТОВ ПТФ Укр-Петроль штрафних санкцій, стало встановлення порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481) - зберігання пального без придбання відповідної ліцензії.

Вказала, що фактична перевірка господарської одиниці, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, проведена податковим органом на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Призначенню перевірки передувала інформація викладена в доповідній записці начальника управління контролю за підакцизними товарами від 11.11.2022 №14086/7/99-00-09-03- 01-07, згідно якої, доведено до відпрацювання перелік суб`єктів господарювання, для проведення фактичних перевірок з обов`язковим зняттям залишків пального та проведення хронометражу господарської діяльності, серед яких місце оптової торгівлі пальним, що знаходиться за адресою м. Луцьк вул. Георгія Гонгадзе,5, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» ( ). При цьому, в наказі від 11.11.2022 №2042-11 чітко зазначено, про те, що фактична перевірка позивача здійснюються саме з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів.

З урахуванням наведеного просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області 11.11.2023 на підставі наказу №2042-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ ПТФ «Укр-Петроль» та направлень на перевірку №3360, 3361 від 14.11.2022, проведена фактична перевірка місця оптової торгівлі пальним, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Георгія Гонгадзе, 5, де здійснює господарську діяльність суб`єкт господарювання ТОВ «ПТФ Укр- Петроль» (), за результатами якої був складений акт перевірки від 24.11.2022 №03/8935/09- 01/41579579 (бланк №024556).

Актом перевірки від 24.11.2022 №03/8935/09- 01/41579579 встановлено порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР - зберігання пального без придбання відповідної ліцензії.

Зокрема, у пункті ІІІ акта перевірки вказано, що згідно реєстру ліцензій станом на дату складання матеріалів перевірки встановлено, що у ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» відсутня діюча ліцензія на право зберігання пального на акцизному складі за адресою м. Луцьк, вул. Георгія Гонгадзе, 5, чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (а.с.7-8).

На підставі акта перевірки від 24.11.2022 №03/8935/09- 01/41579579 в.о. начальника ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 23.01.2023 №, яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 500 000 грн за факт зберігання пального без наявності ліцензії (а.с.5).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У розумінні підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Позивач вважає, що проведена працівниками податкового органу фактична перевірка, за результатами якої складено акт перевірки від 24.11.2022 №03/8935/09- 01/41579579, є незаконною внаслідок порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення такої перевірки, оскільки наказ на проведення перевірки №2042-п від 11.11.2022 не містить фактичних підстав для її проведення в частині незазначення інформації про порушення товариством вимог законодавства, а лише містить посилання на норми чинного законодавства. У зв`язку з цим прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії (на думку позивача) підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З цього приводу суд зазначає, що підставою для проведення фактичної перевірки ТОВ ПТФ Укр-Петроль у наказі №2042-п від 11.11.2022 (а.с.6) зазначений, зокрема, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, відповідно до якого фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (п.80.4 ст.80 ПК України).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 ПК України.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (пункт 81.1 статті 81).

Як зазначалося вище, в наказі ГУ ДПС у Волинській області №2042-п від 11.11.2022 як на юридичну підставу для проведення фактичної перевірки господарської одиниці позивача зазначено посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

На відміну від інших підпунктів пункту 80.2 статті 80 ПК України, підпункт 80.2.5 після внесення до нього змін на підставі Закону України № 3609-VI від 07.07.2011 Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України, які набрали чинності з 06.08.2011, став містити одразу дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері.

Таке розуміння вказаної норми наведено у низці постанов Верховного Суду (зокрема від 25.01.2019 у справі № 812/1112/16, від 07.11.2019 у справі № 140/391/19, від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 01.06.2022 у справі № 520/7331/21, від 11.07.2022 у справі № 120/5728/20-а). За змістом висновків, викладених у цих постановах, є підстави вважати усталеною практику Верховного Суду про те, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у справі №460/1239/19 вказав, що не зазначення підстав у наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до пункту 81.1. статті 81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Представник відповідача у відзиві звертає увагу на те, що фактична перевірка товариства проведена на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напої та тютюнових виробів, пального. При цьому, в наказі чітко визначено, що перевірка позивача здійснюється з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів.

Відсутність посилання у наказі ГУ ДПС у Волинській області №2042-п від 11.11.2022 Про проведення фактичної перевірки СГ ТзОВ Укр-Петроль на фактичну підставу проведення перевірки, а саме внаслідок здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері, не є безумовною підставою для визнання такої перевірки протиправною та скасування оскаржуваного рішення, винесеного за результатами такої перевірки. Зазначені недоліки наказу від №2042-п від 11.11.2022, на думку суду, не призводять до відсутності правових наслідків такої перевірки.

Суд наголошує на тому, що здійснення такого виду заходу контролю, як в спірній ситуації, було не правом ГУ ДПС у Волинській області, а його обов`язком, тому відсутність в наказі про призначення фактичної перевірки детальної інформації про підстави проведення фактичної перевірки не можуть ставити під сумнів легітимність заходу в цілому, якщо такий захід здійснювався на законній підставі, про що зазначено судом вище.

При цьому, твердження позивача про невідповідність наказу ГУ ДПС у Волинській області №2042-п від 11.11.2022 положенням ПК України є необгрунтованим, так як вказаний наказ містить усі реквізити, передбачені нормами чинного законодавства (зокрема, у ньому зазначені дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється), мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися).

Наказ про проведення перевірки містить підпис керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплений печаткою контролюючого органу.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені ПК України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.

У свою чергу, перевірка проведена та щодо її проведення позивач не заперечував (акт недопуску до перевірки не складався) й за наслідками цієї перевірки прийняте рішення про застосування фінансових санкцій, що є предметом оскарження.

У цій справі позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про такі порушення з боку ГУ ДПС у Волинській області норм ПК України при проведенні перевірки, які вплинули на реалізацію позивачем його прав, як-от ненадання можливості надати необхідні для перевірки документи чи пояснення, що мають вплив на висновки контролюючого органу та прийняте ним рішення за наслідками перевірки.

Відтак, підсумовуючи вищенаведене, судом не встановлено порушень зі сторони податкового органу в частині призначення фактичної перевірки господарської діяльності позивача.

Щодо виявлених під час проведення перевірки порушень вимог законодавства, внаслідок чого прийнято оскаржуване рішення, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР)

Стаття 15 Закону № 481/95-ВР визначає умови провадження діяльності з імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального.

Згідно з ч. 1 ст. 15 481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР встановлена відповідальність за порушення норм цього Закону. Так, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Цією нормою встановлено щонайменше 22 випадки, за наявності яких до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів та визначено розмір таких. Визначені цією нормою розміри штрафів є або фіксованими, або у відсотковому співвідношенні до вартості товару із визначенням граничної межі.

Отже, стаття 15 Закону № 481/95-ВР містить значну кількість вимог до імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального, а стаття 17 Закону № 481/95-ВР містить значну кількість підстав для застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в залежності від характеру виявленого правопорушення.

Відповідач стверджує, що штрафні санкції застосовані на підставі акта перевірки у зв`язку із порушенням позивачем вимог Закону № 481/95-ВР щодо оптового зберігання пального без наявності відповідної ліцензії.

Позивач стверджує, що у нього була наявна діюча ліцензія №00010 на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Георгія Гонгадзе, 5.

Вирішуючи питання правильного застосування норм Закону № 481/95-ВР в цій частині, суд враховує наступне.

З 1 січня 2016 року ПК України визначав, що діяльність з реалізації пального обумовлювалася обов`язком суб`єкта господарювання зареєструватися платником акцизного податку, а також виконувати вимоги, пов`язаних із обігом пального.

До 01 липня 2019 року діяльність з виробництва, реалізації та зберігання пального не підлягала ліцензуванню.

З 01 липня 2019 року набрав чинності Закон України від 23.11.2018 № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», яким внесено зміни до ПК України та Закону № 481/95-ВР.

З цього часу Закон № 481/95-ВР почав додатково визначати основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України, а норми ПК України встановили більш ширше поняття акцизних складів, в тому числі, визначили критерії, за яких відповідна територія/ємність не вважається акцизним складом.

Відповідно до абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР встановлена відповідальність за оптову торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

За змістом частин сьомої, восьмої, десятої, шістнадцятої статті 15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років, а річна плата на право зберігання пального становить 780 гривень.

Частинами тридцять другою, тридцять восьмою статті 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального (частина сорок третя статті 15 Закону № 481/95-ВР).

При цьому, згідно з частиною дев`ятнадцятою цієї статті ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують (частина двадцять перша статті 15 Закону №481/95-ВР).

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР надано визначення поняттям, зокрема: зберігання пального діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва).

Як вбачається з матеріалів справи, актом перевірки від 24.11.2022 №03/8935/09- 01/41579579 встановлено порушення позивачем ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР - зберігання пального без придбання відповідної ліцензії.

Однак такі висновки контролюючого органу є необгрунтованими з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ ПТФ «Укр-Петроль» за адресою місця торгівлі: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Георгія Гонгадзе, 5, видано ліцензію реєстраційний номер 00010, терміном дії з 05.02.2020 до 05.02.2025 (а.с. 26).

22.11.2022 ГУ ДПС у Волинській області прийняло розпорядження №118-р «Про анулювання ліцензії», яким відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР, зобов`язано ГУ ДПС у Волинській області анулювати ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі ТОВ ПТФ «Укр-Петроль» (ідентифікаційний код 41579579, місцезнаходження: 44761, Волинська обл., Володимир-Волинський р-н, с. Микуличі, вул. Мілашенкова, буд. 35, місце провадження діяльності: Україна, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Г. Гонгадзе, буд. 5), у зв`язку з встановленням факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії (а.с.25). ТОВ ПТФ «Укр-Петроль» звернулось до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування розпорядження №118-р від 22.11.2022 про анулювання ліцензії №00010 на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Георгія Гонгадзе, 5.

Одночасно з пред`явленням позову, товариством подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження ГУ ДПС у Волинській області №118-р від 22.11.2022 про анулювання ліцензії № 00010 на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Георгія Гонгадзе, 5, до вирішення спору по суті.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі №140/7753/22, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 задоволено заяву ТОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» про забезпечення позову та зупинено дію розпорядження ГУ ДПС у Волинській області №118-р від 22.11.2022 про анулювання ліцензії №00010 на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Георгія Гонгадзе, 5 (а.с. 27-31).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 року по справі №140/7753/22 задоволено адміністративний позов ТОВ « ПТФ «Укр-Петроль» до ГУ ДПС у Волинській області та визнано протиправним та скасовано розпорядження ГУ ДПС у Волинській області №118-р від 22.11.2022 про анулювання ліцензії №00010 на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Георгія Гонгадзе, 5. Вказане рішення набрало законної сили 04.04.2023 (а.с.32-41).

Згідно з ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, враховуючи ухвалу і рішення у справі №140/7753/22 (які набрали законної сили), станом на час винесення оскаржуваного рішення у даній справі від 23.01.2023 №000395-09 у позивача була наявна діюча ліцензія на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі від 05.02.2023, реєстраційний номер 00010 (терміном дії з 05.02.2020 до 05.02.2025), а тому позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Суд зауважує, що докази - це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У розглядуваному випадку відповідачем доведено належними та достатніми доказами порушення позивачем вимог статті 15 Закону №481/95-ВР , а саме факт зберігання позивачем пального без наявності ліцензії у місці оптової торгівлі пальним, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Георгія Гонгадзе, 5, що вказує на протиправність та необгрунтованість рішення ГУ ДПС у Волинській області від 23.01.2023 №000395-09, яким до позивача застосовано штрафні фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 500000 грн, а тому вказане рішення слід скасувати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись з позовом до суду, позивач сплатив судовий збір у розмірі 7500,00 грн, що підтверджуються платіжною інструкцією №1138 від 04.07.2023 (а.с.13).

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у розмірі 7500 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування фінансових санкцій №000395-09 від 23.01.2023 №000395-09.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 7500, 00 грн (сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» (44761, Волинська область, Володимир-Волинський район, село Микуличі, вул. Мілашенкова, 35, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, )

Суддя Т.М. Димарчук