Справа № 200/6818/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року справа №200/6818/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги адвоката Мінаєва Дмитра Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Донецькій області - відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2021 року у справі № 200/6818/21 (головуючий І інстанції Черникова А.О.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області - відокремленого підрозділу ДПС України до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Донецькій області (далі ГУДПС у Донецькій області, позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 58503,10 грн., а саме: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 52564,53 грн.; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 5938,57 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2021 року позов задоволений частково: стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в сумі 53037,50 грн., а саме: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) в сумі 47098,93 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010200) в сумі 5938,57 грн.; в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Позивач не погодився не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі через порушення норм матеріального, процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні податкові повідомлення-рішення та докази направлення чи отримання їх відповідачем належним чином на суму 136,40 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми Ф від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року; на суму 5329,20 грн. - нарахований податок на майно, згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 14 квітня 2021 року та отримання їх відповідачем належним чином. На думку суду, відповідач не отримував вищезазначені податкові повідомлення-рішення, у зв`язку з чим, позивачем не узгоджений податковий борг на суму 136,40 грн. та 5329,20 грн. з відповідачем.

Апелянт вважає помилковим такий висновок суду, оскільки згідно п. 9 розділу IV Порядку № 422, п. 21.1.10 ст. 21 ПК України інтегрована картка платника податків є документом, який відображає облік нарахованих і сплачених сум до бюджету, отже є належним доказом у справі щодо існування податкового боргу у платника податків.

В ІКП відповідача помилково скасовано нарахований податок 01.03.2021 року в сумі 7479,17 грн. та 6358,88 грн.; для приведення ІКП у відповідність 14.04.2021 року поновлено суми боргу - 52564,53 грн., в ІКП нараховано податок в сумі 6428,51 грн. (аналогічній по сумі ппр № 0 від 23.11.2018 року), в сумі 2080,34 грн. (аналогічній по сумі ппр № 0 від 23.11.2018 року), в сумі 5329,20 грн., що менше на 136,40 грн. суми ппр 0 від 23.11.2018 року .

В силу технічного забезпечення ІТС «Податковий блок» складання податкових повідомлень-рішень, які були помилково скасовані, не передбачено діючим законодавством.

Представник відповідача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Вважає, що податкові повідомлення-рішення № 2-4210-0531 та № 1-4210-0531 від 01.03.2021 року; № 0-0531 та № 0-0531 від 30.03.2021 року; №0-0531 та № 0-0531 від 24.06.2020 року є протиправними та підлягають скасуванню, з таких підстав.

З відповіді ГУ ДПС у Донецькій області від 29.07.2021 року № 21613/6/05-99-24-07-29 на адвокатський запит вбачається, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на праві власності за ОСОБА_1 рахуються наступні об`єкти нежитлової нерухомості:

- 1/1 частина нежитлової будівлі свинарник за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2008,91 кв.м.;

- 1/1 частина нежитлової будівлі свинарник за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1708,0 кв.м.

Відповідно до вищезазначеного ОСОБА_1 було обчислено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та сформовані оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Однак, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо майна №271485649 від 20.08.2021 року ОСОБА_1 є власником лише 1/1 частини нежитлової будівлі - свинарника за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1708,0 кв.м.

За пп. 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України закріплено перелік об`єктів, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до яких, зокрема, віднесено будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності («ж»).

Таким чином, вказаною нормою законодавець передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з прив`язкою до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю - сільськогосподарський товаровиробник, а також його зв`язку з фактом використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

За положеннями підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

Відповідно до пункту 5.3 статті 5 ПК України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

В свою чергу, відповідно до статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» сільськогосподарський товаровиробник - це фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем, з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».

Згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарської силоси та інше.

В свою чергу, продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам 01.11-01.42 та 05.00.1-05.00.42 Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97 (стаття 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років»).

Тобто, будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 4 березня 2021 року у справі № 500/2782/18, від 1 квітня 2021 року у справі №820/6752/16.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 29 липня 2021 року у справі №620/3530/18, застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту - платнику. Разом з тим, сама по собі специфіка об`єкта оподаткування наявність спеціального статусу будівлі, а саме споруди сільськогосподарських товаровиробників не може бути підставою для звільнення від оподаткування. Законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності), а й з використанням цієї будівлі у сільськогосподарській діяльності. Таким чином, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі та використання цієї будівлі за її призначенням.

ОСОБА_1 з 2006 року є засновником і головою Фермерського господарства «ІРС», , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Видами діяльності ФГ відповідно до Статуту є: культивування, вирощування, виробництво, переробка та реалізація будь-якої сільгосппродукції; вирощування і реалізація худоби і птиці; виконання будь яких видів робіт, пов`язаних з виробництвом молока, молочних продуктів, овочів, м`яса, м`ясопродуктів та ін.

Відповідно до довідки Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області №1709/02-08 від 31.08.2021р. ОСОБА_1 використовує приміщення площею 1708 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 за сільськогосподарським призначенням.

Таким чином, ОСОБА_1 підпадає під статус сільськогосподарського товаровиробника, а належне їй на праві власності нежитлове приміщення не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, оскільки приміщення використовує за функціональним призначенням у сільськогосподарській діяльності вирощує тварин та зберігає зерно.

З огляду на вищевикладене, судом першої інстанції 09.09.2021р. винесене рішення у справі № 200/6818/21 на підставі податкових повідомлень-рішень які є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №2-4210-0531 та №1-4210-0531 від 01 березня 2021 року, №0-0531 та №0-0531 від 30 березня 2021 року, № 0-0531 та № 0-0531 від 24 червня 2020 року. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.09.2021р. відкрито провадження в адміністративній справі № 200/11830/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецької області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень (а.с. 80-83).

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про часткове скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта:

- за реєстраційним номером 09 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею 196,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 22);

- за реєстраційним номером 09 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0190 площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 22 зворотній бік);

- за реєстраційним номером 9 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0189 площею 0,35 га за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 23);

- за спеціальним розділом (про інше речове право) на підставі договору оренди землі, видана орендарю ОСОБА_1 земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0022, загальною площею 17,5738 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с/рада, с. Верхньокам`янське (а. с. 23);

- за реєстраційним номером 4952050 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок, за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 23 - зворотній бік);

- за реєстраційним номером 25376505 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлова будівля, свинарник, за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 24);

- за реєстраційним номером 103 ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлова будівля (свинарник), загальною площею 2008,91 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 25).

Рішенням Верхньокам`янської сільської ради від 28 січня 2015 року № 6/45-234 затверджений склад місцевих податків. Згідно Додатку 1 до рішення від 28 січня 2015 року № 6/45-234 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової нерухомості з 01 січня 2015 року складає 0,5 відсоток ставки податку, інші об`єкти нежитлової нерухомості 0,1 відсоток (а. с. 27-28).

Рішенням Верхньокам`янської сільської ради від 23 червня 2015 року № 6/50-252 затверджений склад місцевих податків на 2016 рік за землю, згідно додатку 1 до рішення від 23 червня 2015 року № 6/50-252 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової нерухомості складає 0,5 відсотка ставки податку, згідно додатку 2 до рішення від 23 червня 2015 року № 6/50-252, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів нежитлової нерухомості складає 0,1 відсоток ставки податку (а. с. 29-30).

Позивач зазначено, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації: 18010300) складає в сумі 52564,53 грн., а саме:

- 136,40 грн. нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (в матеріалах справи відсутнє);

- 2353,62 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (а. с. 12 зворотній бік);

- 2768,28 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (а. с. 12);

- 2446,85 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (а. с. 12 зворотній бік);

- 14254,97 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24 червня 2020 року № 0-0531, з терміном сплати 01 жовтня 2020 року (а. с. 13);

- 16766,36 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24 червня 2020 року № 0-0531, з терміном сплати 01 жовтня 2020 року (а. с. 13);

- 6428,51 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 14 квітня 2021 року (а. с. 12);

- 2080,34 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 14 квітня 2021 року (а. с. 12 зворотній бік);

- 5329,20 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 14 квітня 2021 року (в матеріалах справи відсутнє).

Податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року за 2015 рік № 0 на суму 2446,85 грн., № 0-0502 на суму 2080,34 грн., за 2016 рік від 23 листопада 2018 року № 0 на суму 2353,62 грн., № 10, на суму 2768,28 грн., за 2017 рік № 0-0502 на суму 5465,60 грн., № 0-0502 на суму 6428,51 грн. направлені відповідачем на податкову адресу платника податків, поштове відправлення вручено відповідачу 15 грудня 2018 року. (а. с. 12).

Податкові повідомлення - рішення форми «Ф за 2019 рік від 24 червня 2020 року № 0-0531 на суму 16766,36 грн., № 0-0531 на суму 14254,97 грн., направлені на податкову адресу платника податків, проте поштове відправлення повернуто 4 липня 2020 року з позначкою «відмова від одержання в т.ч. за заявою» (а. с. 13).

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код бюджетної класифікації: 18010200) складає в сумі 5938,57 грн., а саме:

- 756,11 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (а. с. 18 зворотній бік);

- 325,60 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (а. с. 18);

- 770,60 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (а. с. 18- зворотній бік);

- 1789,49 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (а. с. 18 зворотній бік);

- 287,80 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (а. с. 18);

- 681,12 грн. - нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року (а. с. 18);

- 933,44 грн. - нарахований податок на майно, згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24 червня 2020 року № 0-0531, з терміном сплати 2 вересня 2020 року (а. с. 19);

- 394,41 грн. - нарахований податок на майно, згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24 червня 2020 року № 0-0531, з терміном сплати 2 вересня 2020 року (а. с. 19).

Податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року за 2015 рік № 0 на суму 287,80 грн., № 0 на суму 681,12 грн., за 2016 рік № 0-0502 на суму 325,60 грн., № 0-0502 на суму 770,60 грн., за 2017 рік від № 0- 0502 на суму 1789,49 грн., № 0-0502 на суму 756,11 грн. направлені на податкову адресу платника податків, поштове відправлення вручено відповідачу 15 грудня 2018 року (а. с. 18).

Податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 24 червня 2020 року за 2019 рік № - 551 на суму 394,41 грн., № 0-0531 на суму 933,44 грн. направлені на податкову адресу платника податків, поштове відправлення повернуто 4 липня 2020 року з позначкою «відмова від одержання в т.ч. за заявою» (а. с.19 зворотній бік).

Позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення надсилалися на податкову адресу відповідача та в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися, про що свідчать повідомлення про надіслання рекомендованих поштових відправлень. У встановлений строк в повному обсязі виконані не були.

Згідно пп 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За пп. 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Згідно пп. 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

За пп. 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно пп. 266.7.1 пункту 266 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

За пп. 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

За пп. 266.10.1. пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Отже, 60-ти денний строк сплати земельного податку обліковується з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України).

Згідно п. 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).

За п. 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Контролюючим органом, за правилами статті 58 Податкового кодексу України, вищезазначені податкові повідомлення-рішення надсилались на податкову адресу відповідача послугами поштового зв`язку. Відповідачем вказані податкові повідомлення-рішення не оскаржувались, тобто є узгодженими.

Згідно пп. 16.1.4 п.16.1 статті 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За матеріалами справи узгоджені суми грошових зобов`язань, розрахованих контролюючим органом, не погашені у встановлені строки сплати, відтак набули статусу податкового боргу.

За п.п. 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За п. 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно п. 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивачем на податкову адресу відповідача надсилалася податкова вимога форми «Ф» від 7 серпня 2018 року № 76749-42 на суму 9382,75 грн. (відповідно до поштового повідомлення відправлення отримано платником податків особисто - 24 серпня 2018 року (а. с. 9).

Згідно пп. 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року у Головного управління ДПС у Донецькій області витребувані копії податкових повідомлень - рішень (форми «Ф») № 0 від 23.11.2018 року на суму 136,40 грн., № 0-0502 від 23.11.2018 року на суму 5329,20 грн. з інформацією про направлення поштовим зв`язком відповідачу вищезазначених рішень (а. с. 61).

На виконання ухвали суду ГУДПС у Донецькій області надані письмові пояснення, які надійшли на адресу суду 1 вересня 2021 року (а.с. 65-70), в яких зазначено наступне.

13.02.2019 року в ІКП відповідача (код бюджетної класифікації 18010300) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості нараховано податок:

по ППР № 0 від 23.11.2018 року в сумі 6428,51 грн.,

по ППР № 0 від 23.11.2018 року в сумі 2080,34 грн.,

по ППР № 0 від 23.11.2018 року в сумі 5465,60 грн.,

по ППР № 0 від 23.11.2018 року в сумі 2353,62 грн.,

по ППР № 0 від 23.11.2018 року в сумі 2768,28 грн.,

по ППР № 0 від 23.11.2018 року в сумі 2446,85 грн.

Податок не сплачено. Сума боргу складає 21543,20 грн.

01.10.2020 року в ІКП відповідача нараховано податок:

по ППР № 0-0531 від 24.06.2020 року в сумі 14255 грн.,

по ППР № 0-0531 від 24.06.2020 року в сумі 16766,40 грн.

Податок не сплачено. Сума боргу складає 52564,53 грн.

01.03.2021 року в ІКП відповідача помилково скасовано нарахований податок у сумі 7479,17 грн. та 6358,88 грн. Сума боргу склала 38726,48 грн.

14.04.2021 року для приведення ІКП у відповідність, а саме: поновлення суми боргу у розмірі 52564,53 грн. в ІКП нараховано податок:

в сумі 6428,51 грн. (аналогічній по сумі ППР № 0 від 23.11.2018 року);

в сумі 2080,34 грн. (аналогічній по сумі ППР № 0 від 23.11.2018 року);

в сумі 5329,20 грн., що менше на 136,40 грн. по сумі ППР № 0 від 23.11.2018 року. Податок не сплачено. Сума боргу склала 52 564,53 грн.

За рахунок помилкового скасування нарахованого податку змінилася історія недоїмки з податку та відобразилась наступним чином:

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0 від 23.11.2018 року з терміном сплати 13.02.2019 року - 0,00 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0 від 23.11.2018 року з терміном сплати 13.02.2019 року - 0,00 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0 від 23.11.2018 року з терміном сплати 13.02.2019 року - 136,40 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0 від 23.11.2018 року з терміном сплати 13.02.2019 року - 2353,62 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0 від 23.08.2018 року, з терміном сплати 13.02.2019 року - 2768,28 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0 від 23.11.2018 року з терміном сплати 13.02.2019 року - 2446,85 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-0531 від 24.06.2020 року з терміном сплати 01.10.2020 року - 14254,97 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-0531 від 24.06.2020 року з терміном сплати 01.10.2020 року - 16766,36 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-0502 від 23.11.2018 року з терміном сплати 14.04.2021 року - 6428,51 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-0502 від 23.11.2018 р. з терміном сплати 14.04.2021 року - 2080,34 грн.;

- нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-0502 від 23.11.2018 року, з терміном сплати 14.04.2021 року - 5329,20 грн. (а. с. 65-67).

Згідно доповідної записки № 72 від 14 квітня 2021 року головного державного ревізора-інспектора Бахмутського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок в ІКП платника 01.03.2021 року помилково скасовані нараховані суми податку в минулих роках по службовій записці № 57 від 25.03.2021 року в сумі 7479,17 грн. та в сумі 6358,88 грн., в ІКП скасування відображено як по ППР № 57 від 25.03.2021 року. Дане скасування змінило історію недоїмки по даному податку та відповідно відбулося неправомірне погашення раніше нараховані суми по наступним ППР: № 0-0502 від 23.11.2018 року, з терміном сплати 13.02.2019 року в сумі 6 428,51 грн. (погашена сума в повному обсязі), № 0-0502 від 23.11.2018 року з терміном сплати 13.02.2019 року в сумі 2080,34 грн. (погашена сума в повному обсязі), № 0-0502 від 23.11.2018 року з терміном сплати 13.02.2019 року в сумі 5465,60 грн., з якої сума 5329,20 грн. погашена, сума 136,40 грн. не погашена. За результатами проведеного аналізу та у відповідності до п. п. 266.7.3 ПК України вищезазначені податкові повідомлення-рішення підлягають відновленню, як помилково скасовані (а. с. 68).

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За п. 58.2 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 58.3 ст. 58 ПК України).

За п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (п. 42.3 ст. 42 ПК України).

За п. 42.5 ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В матеріалах справи відсутні податкові повідомлення-рішення та докази направлення чи отримання їх відповідачем належним чином на суму 136,40 грн. нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 13 лютого 2019 року; на суму 5329,20 грн. нарахований податок на майно згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 23 листопада 2018 року № 0-0502, з терміном сплати 14 квітня 2021 року та отримання їх відповідачем належним чином.

Таким чином, відповідач не отримував ці податкові повідомлення-рішення, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не узгоджений податковий борг на суму 136,40 грн. та 5329,20 грн. із відповідачем.

Згідно ст. 19-1.1 ПК України контролюючі органи, серед іншого, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (п. 19-1.1.22 статті 19-1.1 ПК України); звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством (п.19-1.1.45 статті 19-1.1 ПК України).

За п. 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Апеляційним судом встановлено, що відповідач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління ДПС у Донецькій області, зокрема, про скасування податкових повідомлень-рішень від 24 червня 2020 року №№ 0-0531, 0-0531.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року у справі № 200/11830/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області, зокрема: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 24 червня 2020 року № 0-0531, від 24 травня 2020 року № 0-0531 (а.с. 136-140).

Рішення суду у справі № 200/11830/21 набрало законної сили 15.02.2022 року.

Ухвалою апеляційного суду від 27.02.2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року у справі № 200/11830/21 (а.с. 141-142).

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, скасування рішенням суду у справі № 200/11830/21 податкових повідомлень-рішень від 24 червня 2020 року № 0-0531 на суму 14254,97 грн., від 24 травня 2020 року № 0-0531 на суму 16766,36 грн., апеляційний суд дійшов висновку про зменшення податкового боргу відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 31021,33 грн.

Отже, за матеріалами справи підтверджено зменшення податкового боргу відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості з 52564,53 грн. до 16077,60 грн. (52564,53 грн. - (136,40 грн.+ 5329,20 грн. + 31021,33 грн.), оскільки ппр № 0-0531, від 24 травня 2020 року № 0-0531 скасовано в судовому порядку, ппр від 23 листопада 2018 року № 0-0502, від 23 листопада 2018 року № 0-0502 є неузгодженими.

Представник відповідача в апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 з 2006 року є засновником і головою Фермерського господарства «ІРС», , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; видами діяльності ФГ відповідно до Статуту є: культивування, вирощування, виробництво, переробка та реалізація будь-якої сільгосппродукції; вирощування і реалізація худоби і птиці; виконання будь яких видів робіт, пов`язаних з виробництвом молока, молочних продуктів, овочів, м`яса, м`ясопродуктів та ін. Таким чином, на думку, представника відповідача, ОСОБА_1 підпадає під статус сільськогосподарського товаровиробника, а належне їй на праві власності нежитлове приміщення не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, оскільки приміщення використовує за функціональним призначенням у сільськогосподарській діяльності - вирощує тварин та зберігає зерно.

Суд у справі № 200/11830/21 дійшов висновку, що нежитлова будівля-свинарник за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2008,91 кв.м. та нежитлова будівля-свинарник за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1708 кв.м. - не є об`єктом оподаткування, згідно з пп. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, оскільки використовується позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником.

Апеляційний суд зазначає, що в цій справі відповідачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на наступні об`єкти нежитлової нерухомості: 1/1 частина нежитлової будівлі - свинарник за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2008,91 кв.м.; 1/1 частина нежитлової будівлі свинарник за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1708,0 кв.м., тобто на тіж об`єкти нерухомості, що й у справі № 200/11830/21.

При цьому, в межах предмету позову в цій справі апеляційний суд не надає оцінку правомірності ппр, на підставі яких виник податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Відповідачем не надано суду доказів скасування в судовому порядку ппр (крім від 24 червня 2020 року № 0-0531 на суму 14254,97 грн., від 24 травня 2020 року № 0-0531 на суму 16766,36 грн.), на підставі яких виник податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, тому податковий борг в цій частині є узгодженим.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 22016,17 грн., а саме: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) в сумі 16077,60 грн. (виходячи з наступного розрахунку: 52564,53 грн. - (31021,33 грн. + 136,40 грн. + 5329,20 грн.)); податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010200) в сумі 5938,57 грн.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що внаслідок неповного з`ясування обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення податкового боргу в сумі 53037,50 грн., у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості з прийняттям нової постанови про стягнення податкового боргу з цього податку в сумі 16077,60 грн., та стягнення податкового боргу в загальній сумі 22016,17 грн., в іншій - без змін.

Судом апеляційної інстанції переглянуто рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг.

Щодо судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову в сумі 2270 грн. (а.с. 7), апеляційної скарги - 3405 грн. (а.с. 106).

При цьому, за ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, нормами КАС України не передбачено компенсацію суб`єкту владних повноважень витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мінаєва Дмитра Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - відокремленого підрозділу ДПС України - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2021 року у справі № 200/6818/21 за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області - відокремленого підрозділу ДПС України до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - скасувати в частині стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 53037,50 грн., а саме: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) в сумі 47098,93 грн.

Прийняти нову постанову в цій частині про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 22016,17 грн.: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) в сумі 16077,60 грн.

В частині стягнення з відповідача податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010200) в сумі 5938,57 грн. - рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 30 жовтня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв