Справа № 460/1891/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/1891/23 пров. № А/857/6203/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року (суддя Дуляницька С.М., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/1891/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2023 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, та з наведених в ньому підстав проси: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 02.01.2023 року № 91 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно із пунктом в ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09 07.2003 року, ОСОБА_1 періоди роботи з 15.07.1982 року по 07.06.2004 року, що зазначені в довідці виданій Сільськогосподарським виробничим кооперативом Прогрес № 2 від 20.05.2022 року, та періоди роботи з 15.07.1982 року по 07.06.2004 року, що зазначені в трудовій книжці колгоспника виданій ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 заповнена 25.06.1990 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 02.10.2022.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач- Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зокрема, зазначає, що як вбачається із копії трудової книжки колгоспника позивача (дата заповнення 25.06.1990) серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював трактористом-машиністом: з 15.07.1982 року по 15.01.2000 року-трактористом колгоспу «Прогрес»; з 16.01.2000 року по 07.06.2004 року - трактористом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес». Зазначає, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що зазначають право на пенсію за пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Також, зазначає, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 15.07.1982 по 07.06.2004 в колгоспі "Прогрес", згідно пільгової довідки від 20.05.2022 №2, оскільки актом зустрічної перевірки №1700-1102-1/1763 від 18.05.2022 не підтверджено факт роботи позивача на посаді тракториста-машиніста, так як в книзі обліку розрахунків по оплаті праці посада позивача не зазначена, а також інформація про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції відсутня.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, після досягнення 55 років ОСОБА_1 , 27.12.2022, звернувся до органів ПФУ із заявою № 1952 про призначення пенсії на підставі п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення від 02.01.2023 року № 91, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зазначено наступне. Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 27.12.2022 року. Вік заявника 55 років. Пенсійний вік визначний п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 55 років. Необхідний страховий стаж визначений п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058 становить не менше 30 років. Необхідний пільговий стаж, визначений п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058 - становить не менше 20 років на посаді тракториста-машиніста. Страховий стаж особи становить 35 років 04 місяці 11 днів. Пільговий стаж відсутній. Результати розгляду документів, доданих до заяви. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 15.07.1982 по 07.06.2004 в колгоспі Прогрес, згідно пільгової довідки від 20.05.2022 № 2, оскільки актом зустрічної перевірки № 1700-1102-1/1763 від 18.05.2022 не підтверджено факту роботи заявником на посаді тракториста-машиніста, так як в книзі обліку розрахунків по оплаті праці посада заявника не зазначена, а також інформація про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції відсутня.

Не погоджуючись із таким рішенням та діями відповідачів щодо не зарахування певних періодів роботи позивача та відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся в суд із цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV(у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до пункту в статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах за п. в статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV, відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Проаналізувавши наведені норми суд першої інстанції вірно зазначив, що для призначення пенсії за віком за даними трудової книжки необхідна наявність в ній відомостей щодо стажу роботи.

Статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З копії трудової книжки колгоспника позивача (дата заповнення 25.06.1990) серія НОМЕР_1 видно, що ОСОБА_1 працював трактористом-машиністом: з 15.07.1982 року по 15.01.2000 року- трактористом колгоспу Прогрес; з 16.01.2000 року по 07.06.2004 року - трактористом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Прогрес.

Разом з тим, в трудовій книжці заявника відсутні відомості, що зазначають право на пенсію за пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 передбачено, що якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження пільгового трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Слід зазначити, що в акті перевірки достовірності документів про характер роботи та умови праці для призначення пенсії згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1700-1102-1/1763 від 18.05.2022 зазначено, що сільськогосподарський виробничий кооператив Прогрес (30718619) перебуває у стані припинення, ліквідатор (згідно з даними ЄДР) ОСОБА_2 .

Уточнюючою довідкою ліквідатора СВК Прогрес № 2 від 20.05.2022 зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працював в колгоспі Прогрес , СВК Прогрес з 15.07.1982 по 07.06.2004 трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у рослинництві на протязі повного польового періоду.

Окрім цього, у ОСОБА_1 наявне посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 .

Також, архівною довідкою від 04.04.2022 року № 235, яка видана комунальною установою Трудовий архів Гощанської селищної ради зазначено, що ОСОБА_1 , працював трактористом з 1982 по 2004 роки в колгоспі Прогрес (СВК Прогрес) Корецького району Рівненської області.

Також, в архівній довідці від 19.05.2022 року № 50-1, яка видана комунальною установою Трудовий архів Гощанської селищної ради зазначено, що ОСОБА_1 , табельний номер 3079 працював в колгоспі Прогрес Корецького району Рівненської області і зазначено його заробітну плату за 1986-1990 роки.

Як вбачається з архівної довідки Архівного відділу Рівненської районної військової адміністрації Рівненської області № 86/04-01 від 22.04.2022 відповідно до рішення звітно-виробничих зборів уповноважених колгоспників колгоспу Прогрес с. Великі Межирічі Корецького району Рівненської області даний колгосп перейменовано на сільськогосподарське підприємство Прогрес (протокол засідання № 2 від 24.07.1993). Відповідно до рішення установчих зборів про створення сільськогосподарського виробничого кооперативу Прогрес Корецького району Рівненської області засновано сільськогосподарський виробничий кооператив Прогрес с. Великі Межирічі Корецького району Рівненської області (протокол засідання № 8 від 15.12.1999).

Також згідно з довідкою ліквідатора СВК Прогрес № 235 від 21.12.2021, СВК Прогрес являється правонаступником всіх прав та обов`язків сільськогосподарського підприємства Прогрес та колгоспу Прогрес с. Великі Межирічі Корецького району Рівненської області.

Проте, як вже було зазначено, 02.01.2023 року рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії № 91 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, до пільгового стажу не зараховано період роботи з 15.07.1982 по 07.06.2004 в колгоспі Прогрес, згідно пільгової довідки від 20.05.2022 №2, оскільки актом зустрічної перевірки № 1700-1102-1/1763 від 18.05.2022 не підтверджено факту роботи заявником на посаді тракториста-машиніста, так як в книзі обліку розрахунків по оплаті праці посада заявника не зазначена, а також інформація про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції відсутня.

Відтак, відповідачами не враховано наступні періоди роботи позивача: з 15.07.1982 року по 15.01.2000 року; з 16.01.2000 року по 07.06.2004 року трактористом у колгоспі Прогрес (СВК Прогрес).

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6, 13 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою. Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Пунктами 2.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року №58 (далі Інструкція №58) передбачено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено, п. 2.14 Інструкції, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням такого стажу.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Окрім цього колегія суддів наголошує, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.

Також судом першої інстанції вірно зазначено, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист (позиція Верховного Суду у постановах від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17 та від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а).

Окрім цього, наведене також в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018 року, в якій суд касаційної інстанції вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Також слід зазначити, що згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Виходячи з наведеного апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача періоди роботи трактористом у колгоспі Прогрес з 15.07.1982 року по 15.01.2000 року; трактористом у сільськогосподарському виробничому кооперативі Прогрес з 16.01.2000 року по 07.06.2004 року.

Тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відмова ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи на підставі уточнюючої довідки від 20.05.2022 року № 2 з підстав не підтвердження факту роботи на посаді тракториста-машиніста, так як в книзі обліку розрахунків по оплаті праці посада заявника не зазначена, а також інформація про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції відсутня, та відповідно, не виконання норм п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 є протиправною.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що доказів здійснення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на встановлення права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за спірні періоди, зокрема, направлення запитів щодо отримання таких документів до юридичних осіб чи повідомлення позивача про необхідність надання будь-яких документів, суду не надано.

Враховуючи викладене вище, вірним є висновок суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 02.01.2023 року № 91 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 року.

Відтак судом першої інстанції вірно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи тракториста-машиніста, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 07.2003 року з подальшими змінами та доповненнями спірні періоди роботи трактористом у колгоспі Прогрес з 15.07.1982 року по 15.01.2000 року; трактористом у сільськогосподарському виробничому кооперативі Прогрес з 16.01.2000 року по 07.06.2004 року.

Зважаючи на все викладене вище судом першої інстанції вірно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 02.10.2022.

Враховуючи все викладене вище апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року у справі № 460/1891/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга