Справа № 130/2078/23
Суддя: Вернік В. М.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі - Лавріненко Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, із участю третьої особи - поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Дембовського Вадима Анатолійовича про оскарження рішення в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 08.08.2023 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом із вимогами визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №238795 від 03.08.2023 року, винесеною поліцейським СРПП Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Дембовським В.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн та закрити провадження в адміністративній справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою серії БАД №238795 від 03.08.2023 року, винесеною поліцейським СРПП Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Дембовським В.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 03.08.2023 року після 22:00 годин керував транспортним засобом "FORD", державний номерний знак НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі Гніванське шосе з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби, чим порушив ПДР. Зазначив, що дійсно 03.08.2023 року він повертався службовим транспортним засобом "Ford Transit Connect", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" з відрядженням з м.Дубно до смт.Браїлів Жмеринського району. На виконання п.п."а" п.2.3 Правил дорожнього руху, який передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, він переконався, що технічний стан його автомобіля відповідає вимогам діючих в Україні правил, в тому числі, що в автомобілі працює підсвітка заднього номерного знаку. Після 22 години 03.08.2023 року, проїхавши м.Вінницю і прямуючи в напрямку м.Гнівань назустріч йому їхав патрульний автомобіль із увімкненими проблисковими маячками синього кольору. Після зустрічного роз`їзду патрульний автомобіль розвернувся і почав рух в попутному напрямку. Побачивши, що патрульний автомобіль стрімко наближається до його автомобіля, він вирішив надати йому перевагу в русі і прийняв якомога правіше, але коли транспортні засоби порівнялися, патрульний автомобіль почав прижимати його до узбіччя до повної його зупинки. При цьому, жодних спеціальних сигналів, які вказували б йому на необхідність зупинитися поліцейські не використовували. Після того, як він зупинився, до його автомобіля підійшов поліцейський, представився та повідомив, що зупинив його за порушення Правил дорожнього руху, а саме за непрацюючу підсвітку заднього номерного знаку в темну пору доби. Коли він звернув увагу поліцейського, що у патрульного автомобіля з номерним знаком 0334 також не працює належним чином підсвітка заднього номерного знаку, внаслідок чого він не читається, останній пояснив, що у випадку, коли не працює лише один з елементів освітлення заднього номерного знаку - це не є порушенням Правил дорожнього руху. Будь-які його аргументи про те, що автомобіль перед початком руху ним перевірявся і підсвітка заднього номерного знаку працювала поліцейський до уваги не прийняв і почав заповнювати бланк оскаржуваної постанови. Після цього поліцейський повідомив йому, що виніс відносно нього постанову за те, що він в темну пору доби керував автомобілем, в якого не освітлювався задній номерний знак і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Також повідомив, що у випадку незгоди з його діями він має право їх оскаржити на протязі 10 днів в судовому порядку. На його запитання, чому йому не були роз`яснені його права, а саме: право користування юридичною допомогою, право перенесення розгляду справи на іншу дату та час, оскільки розгляд справи відбувся у нічний час, поліцейський нічого не відповів. Ці обставини фіксувалися ним на відео за допомогою телефону. За наведених вище обставин після винесення відносно нього оскаржуваної постанови він знаходився у стані сильного душевного хвилювання і коли поліцейський запропонував йому підписатися у постанові за отримання її копії, вказавши при цьому конкретне місце, де необхідно поставити підпис, він поставив свій підпис. Але коли поліцейський сказав, що необхідно поставити свій підпис ще в одному із розділів постанови, він звернув увагу, що поставив свій підпис не за отримання копії постанови, а в пункті який передбачає, що йому його права були роз`яснені. Таким чином, з метою унеможливлення оскарження дій поліцейського з підстав ненадання ним можливості скористатися правами при притягненні до адміністративної відповідальності останній ввів його в оману, запропонувавши поставити свій підпис в розділі про роз`яснення йому його прав, але вказав, що він ставить підпис за отримання копії постанови. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності відбулось з порушенням норм Конституції України, КУпАП та інших норм чинного законодавства України. Розгляд справи про адміністративне правопорушення поліцейським не проводився взагалі і відбувався шляхом мовчазного заповнення бланку постанови про адміністративне правопорушення, чим було грубо порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 279 КУпАП. Його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, поліцейським роз`яснені не були. Також його доводи про відсутність у його діях події і складу адміністративного правопорушення поліцейським до уваги не взяті. Крім того його доводи не були спростовані належними та допустимими доказами. Окрім цього, поліцейський взагалі не повідомляв про наявність будь-яких доказів на підтвердження, як самої події адміністративного правопорушення, так і на підтвердження наявності його вини у вчиненні даного правопорушення і при розгляді справи ним не досліджувалися. Також поліцейський не розглянув заявлених ним усних клопотань про бажання скористатися правом на отримання юридичної допомоги адвоката та про перенесення розгляну справи на іншу дату та час. На його думку поліцейський при винесені постанови серії БАД №238795 від 03.08.2023 року не дотримався вимог, передбачених ст.ст. 19, 59, 62 Конституції України, КУпАП та посадової інструкції (а.с.1-3).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.09.2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано від ГУНП у Вінницькій області матеріали, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову серії БАД №238795 від 03.08.2023 року, та копію запису з нагрудної камери поліцейськогоСРПП Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Дембовського В.А. за період з 22:00 годин до 23:00 годин 03.08.2023 року щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Як вбачається з розписки (а.с.21), позивач ОСОБА_1 02.10.2023 року отримав копію ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до повідомлень про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.23-24) сторона відповідача ГУНП у Вінницькій області 06.10.2023 року та третя особа Дембовський В.А. 09.10.2023 року отримали копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

16.10.2023 року (згідно дати рекомендованого поштового відправлення) представником відповідачів згідно довіреності від 27.06.2022 року №131 - старшим юристконсультом відділу правового забезпечення ГУНП у Вінницькій області Дмитрук Ю.Д. подано суду відзив на позовну заяву, яким повністю заперечено проти задоволення позовних вимог. Вказано, що 03.08.2023 року працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 під керуванням транспортним засобом Форд, державний номерний знак НОМЕР_1 , державний номерний знак був неосвітленим. Надалі, поліцейським СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було винесено постанову серії БАД №238795 від 03.08.2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП. Вказане адміністративне правопорушення підтверджено винесеною постановою та наявними матеріалами відеозапису на портативну бодікамеру поліцейського, здійснене під час зупинки транспортного засобу та винесенні постанови. Вважає, що позивач порушив Правила дорожнього руху та немає жодних правових підстав для скасування оспорюваної постанови відповідача у справі про адміністративне правопорушення (а.с.25-27).

В судове засідання наразі учасники справи за їх викликом не з`явились, причин неявки до суду не повідомили, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подали, що у відповідності до положень ч.3 ст.268 КАС України не перешкоджає розгляду даної справи.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що оскаржувана постанова серії БАД №238795 (а.с.4) про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1190 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, за ознаками того, що він о 22 годині 10 хвилин 03.08.2023 року, керував автомобілем "Ford Transit Connect", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ", на автомобільній дорозі Гніванське шосе, з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби, чим порушив Правила дорожнього руху, винесена 03.08.2023 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Дембовським В.А. який, діючи від імені територіального органу Національної поліції - відповідача у справі Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відповідно до вимог ст.222 КУпАП уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, включно за ч.1 ст.121-3 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення.

При цьому, згідно п.7 оскаржуваної постанови не заповнений взагалі та не містить жодних відомостей у якості її додатку щодо відеозапису на портативну бодікамеру поліцейського.

Положення ч.1 ст.121-3 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно вимог ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.1,2,3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Згідно ч.5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч.2,3 ст.283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити низку загальних відомостей і реквізитів, а саме:

найменування органу (посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, щодо якої розглядається справа;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте в справі рішення.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, окрім даних, передбачених ч.2 ст.283 КУпАП, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративною правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент учинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів і можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог п.3,4 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

У випадках, передбачених ч.1 ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП та ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно положень ч.1,4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до вимог ст.74 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд не приймає до уваги твердження позивача ОСОБА_1 за змістом адміністративного позову стосовно того, що перед виїздом з м.Рівне вказаного дня на автомобілі "Ford Transit Connect", державний номерний знак НОМЕР_1 , він заздалегідь переконався у справності підсвітки заднього номерного знаку, оскільки ним не вказано яким чином це було ним зроблено, зокрема у світлу пору доби, а надто не представлено суду жодних доказів такої обставини.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, зокрема з метою виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Так, суд визнає необґрунтованими твердження представника відповідача у відзиві стосовно того, що обставини вчинення правопорушення підтверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, оскільки постанова поліцейського є підсумковим рішенням вже за результатом оцінки доказів у відповідності до обов`язку всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин у їх сукупності, а тому постанова не може бути доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що наведеними вище положеннями ч.3 ст.283 КУпАП встановлено обов`язковість вказівки, зокрема, технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис, якщо такий запис здійснювався, у постанові в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, без виокремлення такої вказівки лише у постановах по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), додаткові індивідуальні особливості змісту яких відповідно до положень ч.4 ст.283 КУпАП передбачають потребу містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Тобто, визначальним для обов`язку здійснення уповноваженою особою вказівки відповідного технічного засобу фото- чи відеофіксації у постанові в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в астоматичному режимі, законом передбачено умову його здійснення, яка стосовно включення портативного реєстратора поліцейським з моменту початку виконання службових обов`язків та безперервності здійснення відеозйомки вказаною вище Інструкцією визначено неухильним обов`язком.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, оскаржувана постанова відповідача не містить відомостей включно й щодо відеозапису на портативний відеореєстратор, а стороною відповідача навіть на спеціальну вимогу суду щодо витребування матеріалів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення, не представлено жодних фактичних даних, що можуть бути оцінені та враховані як докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за відповідних обставин. Представлений відеозапис з нагрудного відеореєстратора не може бути врахований саме як технічних пристрій, яким зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в силу його конструктивних особливостей можливість поліцейскього заздалегідь до винесення остаточного рішення в справі про адміністративне правопорушення переконатись у тому, що обставини його вчинення є належно зафіксовані певним відеореєстратором, а також оглянути цей доказ та пред`явити для огляду особі, яка притягується до адміністративної відпвідальності, та яким від початку не визнавалась вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, не є безсумнівним.

З цих підстав суд доходить висновку про відсутність належних доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 адмыныстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис...

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року в справі №524/5536/17.

Також, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року в справі №216/5226/16-а, сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Окрім цього, з відеозаписів, що надані сторонами в справі суду, встановлено відсутність відомостей стосовно роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вирішення його клопотань, у тому числі щодо потреби скористатися правовою допомогою заздалегідь до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а надто до винесення оскаржуваної постанови. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 року в справі №524/9827/16-а.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, неодноразово наголошено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (Рішення ЄСПЛ від 17.06.2011 року в справі "Бочаров проти України", п.45; Рішення ЄСПЛ від 15.02.2013 року в справі "Єрохіна проти України" п.52; Рішення ЄСПЛ у справі "Огороднік проти України" від 05.05.2015 року, п.75).

Відтак, враховуючи, що в ході судового розгляду не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності оспорюваної постанови поліцейського СРПП Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Дембовського В.А. , винесення якої заздалегідь не може ґрунтуватись виключно лише на власному сприйнятті відповідних обставин працівником поліції, а усі сумніви щодо доведеності вини належить тлумачити на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надто за встановленого в судовому засіданні порушення поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому у зв`язку з недоведеністю відповідачем - суб`єктом владних повноважень правомірності його оспорюваного рішення та наявності у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, постанова від 03.08.2023 року про накладення на останнього адміністративного стягнення підлягає скасуванню судом та провадження в адміністративній справі належить закрити, що визначає підстави задоволення вимог адміністративного позову з цих підстав.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 536,80 грн (а.с.5), тому вказані судові витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУНП у Вінницькій області, від імені якого як територіального органу Національної поліції винесено оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.19, 62 Конституції України, ст.7, 9, 126, 222, 247, 251, 258, 268, 276, 278, 280, 283, 288 КУпАП, ст.1, 2, 8-10, 77, 156, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Дембовського Вадима Анатолійовича серії БАД №238795 від 03.08.2023 року про накладення за ч.1 ст.121-3 КУпАП адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1190 гривень, провадження в адміністративній справі щодо останнього закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій областії (м.Вінниця, вул. Театральна, 10, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) 536 гривень 80 копійок судових витрат із сплати судового збору.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Вернік В.М.