Справа № 120/4807/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 жовтня 2023 р. Справа № 120/4807/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо встановлення під час проходження служби премії та надбавки за особливості проходження служби у розмірі 0 %. Позивач зазначає, що в порушення положення «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.03.2018 за №925/5 з червня по грудень 2021 року було встановлено нульову премію та нульову надбавку за особливості проходження служби. При цьому жодних наказів він не отримував. Крім того вказує, що в період з лютого по травень 2021 року йому протиправно занижено премію з 100% до 10%.

Відповідачем надано відзив, у якому зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що Постанова КМУ № 704 надає право відповідачу здійснювати преміювання та встановлювати відповідну надбавку за особливості проходження служби, проте не визначає це обов?язком. Крім того, наказом Міністерства юстиції України №925/5 від 28.03.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, положеннями якого визначено, що до складу грошового забезпечення серед іншого входять щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення. При цьому надбавка та премія не є обов?язковою частиною щомісячного грошового забезпечення. Тому, відповідач вважає, що діяв на підставі та у спосіб визначений законодавством. Крім того, вказує, що у період з 19.03.2021 по 30.07.2021 позивач був відсутній на службі та не виконував свої службові обов?язки протягом тривалого часу, що в подальшому підтвердилося наданими листками непрацездатності.

З 01.08.2021 підполковник внутрішньої служби ОСОБА_1 повинен був приступити до виконання своїх службових обов?язків відповідно до своєї посадової інструкції та Положення про сектор внутрішньої безпеки у Центрально-Західному регіоні Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, за місцем постійної дислокації (м. Вінниця, вул. Брацлавська, буд. 2А). Однак, за отриманою інформацією Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеку персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, станом на 23.09.2021, підполковник внутрішньої служби ОСОБА_1 на робочому місці не з?являвся та відповідно не виконував свої службові обов?язки фактично з 02.08.2021. В подальшому дані обставини встановлювалися та були підтверджені в рамках службового розслідування, призначеного згідно наказу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань «Про проведення службового розслідування» від 24.09.2021 №273/ОД.

25.05.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову.

13.06.2023 на адресу суду надійшли заперечення, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.10.2023 витребувано у Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України докази зменшення розміру премії ОСОБА_1 з 100% до 10% з лютого 2021 року по травень 2021 року (наказ, рапорти/подання про зменшення розміру премії ОСОБА_1 ).

23.10.2023 на виконання вимог ухвали суду, Департаментом надано витребувані докази.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 11.06.2020 №389/OC-20 ОСОБА_1 прийнято на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України та призначено на посаду начальника Сектору внутрішньої безпеки у центрально-західному регіоні Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

У грудні 2021 року наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.12.2021 №1226/ОС-21 ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв?язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Разом з тим, позивач вважає незаконним встановлення премії йому 0 % та скасування надбавки з червень по грудень 2021 року, а також зниження премії зі 100% встановлених у січні, до 10% встановлених у лютому-травні 2021 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон № 2011) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011).

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 5 Постанови № 704, надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

- установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років;

- здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року № 925/5 відповідно до Постанови № 704 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (надалі - Порядок № 925/5, у редакції чинній на час проходження позивачем служби).

Пунктом 3 Порядку №925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Отже, надбавка за особливості служби та премії відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до розділу 5 Порядку № 925/5, особам рядового і начальницького складу за рішенням керівника органу чи установи в межах кошторисних призначень встановлюється надбавка за особливості проходження служби у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

Розмір надбавки за особливості проходження служби визначається залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків особою рядового або начальницького складу за посадою. У разі несвоєчасного або неякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується у порядку, визначеному у пункті 5 цієї глави.

У разі зміни якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків розмір надбавки за особливості проходження служби змінюється наказом органу або установи на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу, а начальникам цих органів або установ - наказом відповідного органу управління вищого рівня з урахуванням пункту 24 розділу I цього Порядку. У поданні обов`язково зазначаються конкретні причини, що стали підставою для цього. (пункт 5).

Відповідно до п. 1-2 розділу 13 Порядку № 925/5, керівники органів і установ мають право преміювати осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється згідно з положенням про преміювання, що затверджується в кожному органі та установі, в межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менше ніж 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення з урахуванням фактичних обсягів фінансування, затверджених для бюджетних установ у кошторисах, а також фінансових можливостей підприємств установ виконання покарань.

Пунктом 6 розділу 13 Порядку №925/5 визначено, що керівники органів і установ мають право позбавляти осіб рядового і начальницького складу премії повністю або частково за той розрахунковий період, у якому допущено або виявлено порушення чи проступок, у тому числі за: порушення службової дисципліни; невихід на службу без поважних причин; порушення статутних правил несення служби у варті, добовому наряді, під час патрулювання та чергування; незадовільні показники службової діяльності; викривлення фінансової, бюджетної та статистичної звітності.

На виконання положень Порядку №925/5, наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань №288/ОД-20 від 29.12.2020 затверджено Положення про преміювання осіб рядового i начальницького складу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, Положення про преміювання державних службовців Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, Положення про преміювання осіб, які не мають спеціальних звань, Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

Відповідно до пункту 5, 6 Положення про преміювання осіб рядового i начальницького складу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, керівник Департаменту має право позбавляти осіб рядового і начальницького складу премії повністю або частково за той розрахунковий період, у якому допущено або виявлено порушення чи проступок, у тому числі за:

порушення службової дисципліни;

невихід на службу без поважних причин;

порушення статутних правил несення служби у варті, добовому наряді, під час патрулювання та чергування;

незадовільні показники службової діяльності;

викривлення фінансової, бюджетної та статистичної звітності.

Премія не виплачується повністю особам рядового і начальницького складу в разі:

повідомлення їм про підозру y вчиненні кримінального правопорушення;

звільнення зі служби через службову невідповідність, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, у зв?язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби (за місяць, в якому видано наказ про звільнення);

відсторонення від виконання службових обов?язків (посад) у порядку, визначеному у главі 21 розділу II Наказу 925/5.

Знаходження особи рядового і начальницького складу у відпустці зі збереженням грошового забезпечення, на лікуванні або у відпустці через хворобу не перешкоджає преміюванню особи. (пункт 8 Положення)

Отже, Порядком № 925/5 керівнику органу і установи надано право встановлювати, змінювати та скасовувати розмір надбавки за особливості проходження служби та премії. При цьому, розмір надбавки за особливості проходження служби визначається залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків особою рядового або начальницького складу за посадою. Так, у разі несвоєчасного або неякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується - у разі зміни якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за наказом органу або установи на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу. Крім того, Положенням про преміювання осіб рядового i начальницького складу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, керівник Департаменту має право позбавляти осіб рядового і начальницького складу премії повністю або частково.

Як встановлено матеріалами справи, на підставі рапорту начальника Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу полковника внутрішньої служби Олександра Середюка від 01.07.2021, подання начальника управління (керівника служби) Служби персоналу (на правах управління) полковника внутрішньої служби Валентини Кирилюк, Департаментом з питань виконання кримінальних покарань видано наказ №734/ос-21 від 13.07.2021 про скасування надбавки за особливості проходження служби ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків. Даний наказ видано на підставі пунктів 2 та 5 глави 5 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу ДКВС України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5.

У поданні Начальника управління Служби персоналу (на правах управління) полковника внутрішньої служби В. Кирилюк, зазначалося про те, що з 19.03.2021 ОСОБА_1 перебуває на лікарняному та не виконує свої посадові обов`язки.

У рапорті начальника Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу полковника внутрішньої служби Олександра Середюка від 01.07.2021 зазначалося про те, що у зв?язку з відсутністю якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов?язків з боку підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , за доцільне на час відсутності його на службі скасувати надбавку за особливості проходження служби в повному обсязі, як додатковий вид грошового забезпечення.

Таким чином, про скасування надбавки за особливості проходження служби ОСОБА_1 відбулася у зв`язку з відсутністю якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків, що відповідає пункту 5 глави 5 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу ДКВС України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5.

Відтак, зважаючи на встановленні обставити, суд не знайшов порушень законодавства та Порядку № 925/5, при скасуванні ОСОБА_1 з 01.07.2021 надбавки за особливості проходження служби.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у відповідача повноважень визначати можливість позбавлення позивача надбавки за особливості проходження служби, а тому відповідач, приймаючи рішення про позбавлення позивача надбавки у певні місяці, діяв на підставі та в межах чинного законодавства, а тому протиправні дії з його боку відсутні.

Також судом встановлено, що Департаментом з питань виконання кримінальних покарань видано накази №327/ОС-21 від 19.03.2021, №440/ОС-21 від 16.04.2021, №552/ОС-21 від 17.05.2021, №680/ОС-21 від 16.06.2021, якими ОСОБА_1 у період з лютого 2021 по травень 2021 року відповідно до особистого внеску в загальні результати служби, за результатами оперативно-службової діяльності, встановлено премію у розмірі 10 відсотків посадового окладу.

Крім того, Департаментом з питань виконання кримінальних покарань видано накази №831/ОС-21 від 18.08.2021, №904/ОС-21 від 17.09.2021, №993/ОС-21 від 18.10.2021, №1129/ОС-21 від 18.11.2021, якими ОСОБА_1 у період з липня 2021 по грудень 2021 року встановлено премію у розмірі 0 відсотків посадового окладу.

Дані накази видано на підставі Положення про преміювання осіб рядового i начальницького складу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, затвердженого наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань №288/ОД-20 від 29.12.2020.

В відомостях про заробітну плату (рапорт (заява) щодо преміювання начальницького складу за лютий 2021 - травень 2021) підставою для встановлення премії у розмірі 10 відсотків посадового окладу стали: у березні 2021 року, у квітні 2021 року - увб не виконує функції через реорганізацію, у травні 2021 року - перебував на лікарняному.

В відомостях про заробітну плату (рапорт (заява) щодо преміювання начальницького складу за липень 2021 - грудень 2021) підставою для встановлення премії у розмірі 0 відсотків посадового окладу стали рапорти ВБ.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд в першу чергу звертає увагу, що Постанова №704 надає право здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу, та не визначає це обов`язком.

При цьому, аналіз Порядку № 925/5 також свідчить про те, що премія начальника Сектору внутрішньої безпеки у центрально-західному регіоні Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань виплачується за умови наявності відповідного фінансування та є правом керівника позивача, а не його обов`язком.

Крім того, як Порядком № 925/5, так і Положенням про преміювання осіб рядового i начальницького складу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, визначено право керівника Департамент позбавляти осіб рядового і начальницького складу премії повністю або частково.

Суд враховує, що накази якими ОСОБА_1 зменшено розмір премії до 10% у лютому 2021 року по травень 2021 року, та встановлення 0% премії та надбавки за особливості служби у період з липня 2021 року по грудень 2021 року були винесенні безпосередньо керівником ОСОБА_2 в межах наданих йому повноважень. Поряд із цим, судом враховується, що вищенаведені накази позивачем не оскаржуються.

Таким чином, враховуючи те, що Департамент з питань виконання кримінальних покарань не має обв`язку щомісячно преміювати ОСОБА_1 , оскільки премія є додатковою стимулюючою виплатою, та її виплата є правом керівника, а не обов`язком, порушень прав позивача в цій частині також не встановлено.

Щодо позовних вимог позивача в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом підробки документів начальником відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу, полковника служби ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

ЄРДР утворено та ведеться відповідно до вимог КПК України, Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Реєстрація кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення (стаття 218 КПК України).

При цьому, відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; заборону політичної партії та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями вносити відомості до ЄРДР.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн є похідними від попередніх (основних) позовних вимог. Тож за відсутності підстав для задоволення основних позовних вимог, відсутні й підстави для задоволення похідних вимог про стягнення моральної шкоди.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, робить висновок про відмову у задоволенні позову.

З огляду на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду цієї справи, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Департамент з питань виконання кримінальних покарань (вул. Іллєнка, 81, м. Київ, )

Суддя Мультян Марина Бондівна