Справа № 554/8117/23
Суддя: Савченко Л. І.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.10.2023Справа № 554/8117/23
Провадження № 2-а/554/123/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, сержанта 1 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Геращенка Антона Руслановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області, сержанта 1 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Геращенка Антона Руслановича, в якому просить скасувати постанову сержанта поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області Геращенка Антона Руслановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7608524 від 27.08.2023 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, сержанта 1 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Геращенка Антона Руслановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків

26 вересня 2023 року на виконання вимог ухвали суду, позивач подав позовну заяву, в якій вказав, що 27.08.2023 року його, водія автомобіля Mitsubishi Outlander,1,6, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху по вул. Шевченка, з зоні дорожнього «Зупинка заборонена», зупинив сержант поліції Геращенко А.Р. та запропонував надати посвідчення та техпаспорт для перевірки, вимогу якого він виконав. З свого боку поліцейський вимогу зупинки не назвав та взагалі не представився . Позивач зазначає, що прізвище та ім`я поліцейського він дізнався після отримання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 зазначає, що поліцейський запропоновував поставити йому підпис, не пояснюючи на чому, на що він відмовився. Тоді поліцейський повернувся і пішов, нічого не коментуючи. Позивач зазначив, що поліцейський повинен був помітити, що автомобіль обладнаний розпізнавальним знаком «інвалід». Позивач зазначає, що маючи інвалідність війни 2-ї групи, він має право не користуватись пасками безпеки через фізичні незручності.

Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін.

25 жовтня 2023 року від відповідача УПП в Полтавській області надійшов відзив на адміністративний позов, у якому представник просила відмовити у задоволенні останнього. У відзиві зазначила, що у м.Полтава водій автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.д. НОМЕР_2 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги 2.3 (в). Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 р. (далі ПДР). Зупинивши транспортний засіб, працівником поліції було повідомлено водія про причину зупинки та встановлено його особу. Ним виявився гр. ОСОБА_1 . На початку спілкування працівником поліції було повідомлено Позивача те, що відносно нього буде розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, так як за скоєне ним порушення ПДР передбачена адміністративна відповідальність. Позивачу було усно зачитано права особи, яка притягається до відповідальності. Під час розгляду справи жодних усних чи письмових клопотань від позивача не надходило. Слід звернути увагу, що позивач на місці зупинки ТЗ не заперечував того факту, що він керував автомобілем, будучи не пристебнутим паском безпеки. Більш того, в позові він це підтверджує. Відтак, позивач не довів ні працівнику поліції під час розгляду справи, і так само не доводить суду в позовній заяві факт наявності у нього фізіологічних особливостей, які унеможливлюють користування ременями безпеки. Інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та застосував стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 гривень. Від отримання копії винесеної адмін. постанови ОСОБА_1 відмовився, звісно і від підписів у відповідних графах постанови також (копія постанови направлялася поштовим зв`язком 28.08.2023 за вих. №12066/41/25/2023). Представник відповідача у відзиві зазначає, що виносячи оскаржувану постанову, інспектор поліції оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та прийняв рішення про притягнення позивача до адмін. відповідальності. Враховуючи те, що з моменту винесення постанови (27.08.2023) до моменту отримання інформації про оскарження адмін. постанови (11.10.2023) минуло більше 30 днів, надати відеоматеріал, що стосується даної події, немає можливості. Окрім того, у відповідності до ст.ст. 307,308 Кодексу України про адміністративне правопорушення, штраф, накладений в результаті розгляду адмінсправи, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. Так як на протязі 15 днів з дня винесення оскаржуваної адмін..постанови інформація про її оскарження в Управлінні патрульної поліції була відсутня, вищевказану постанову було направлено до органів державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, у зв`язку з чим надати до суду копію оскаржуваної адмін.постанови немає можливості.

Судом на підставі ст.229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 27 серпня 2023 року сержантом № 2 роти № 1 батальйону УПП в Полтавській області Геращенком А.Р. ухвалено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сері ЕАТ № 7608524 про те, що ОСОБА_1 27.08.2023 року о 08 год. 27 хв. в м. Полтава по вул. Шевченка,58, керував автомобілем Mitsubishi Outlander,1,6, д.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги 2.3 (в) ПДР, тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, та був притягнутий до адміністративної відповідальності, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.(а.с.8).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -ПДР).

За пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п.2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Разом з тим, всупереч вимогам ст.77 КАС України, відповідачем не долучено до постанови жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст 121 КУпАп, при зазначених в постанові серії ЕАТ № 7608524 від 27.08.2023 обставинах.

В той же час, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відсутність в матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови (постанова Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №357/10134/17).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно із ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Аналізуючи норми вище наведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 5 ст .121 КУпАП не доведена.

Відповідачем не надано суду жодного доказу, який підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З оглядуна вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підставдля притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії ЕАТ № 7608524 від 27.08.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Від сплати судового збору при подачі позову до суду позивач звільнений на підставі п.9 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" (а.с.4). Судом прийнято рішення про задоволення позову в повному обсязі, тому із Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 77, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України, ст..ст. 247, 258, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАТ № 7608524 від 27.08.2023 р року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 5 ст 121 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст 121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНКППО НОМЕР_3 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області, місце знаходження: Полтавська область, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

Відповідач - Інспектор відділу 1 роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Рубан Едуарда Михайлович, робоча адреса: Полтавська область, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

Суддя Л.І.Савченко