Справа № 200/1286/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року справа №200/1286/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 200/1286/23 (головуючий І інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила: визнати протиправними дії з відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язати призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 9 квітня 2021 року, виходячи з вислуги років 27 років 11 місяців 21 день.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.06.2023 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.02.2022 року №156 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 9 квітня 2021 року, виходячи з вислуги років 27 років 11 місяців 21 день.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права. В обґрунтування доводів посилався на те, що пільгова вислуга років позивача має значення для визначення відсотку розміру пенсії від його грошового забезпечення відповідно до статті 13 Закону № 2262, а не для призначення такої пенсії.

Головне управління вважає безпідставним посилання суду І інстанції на те, що до спірних правовідносин для визначення права на призначення пенсії за вислугу років підлягає застосуванню Постанова КМУ № 393, якою позивачу для призначення пенсії за вислугу років має зараховуватися пільговий стаж, оскільки згідно частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Приписи пункту 3 Постанови КМУ № 393 суперечать приписам статті 12 Закону №2262, тому застосуванню підлягає саме Закон, оскільки у відповідності частини четвертої статті 9 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) він має вищу юридичну силу. Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року № 344/9109/17, від 12 лютого 2020 року № 823/378/18.

Крім того, розгляд питання щодо призначення пенсії є виключною компетенцією Головного управління, а не суду.

Апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення з цим позовом до суду.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 17.01.2017 року Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області.

Згідно витягу з наказу по особовому складу від 09.04.2021 року № 222 о/с ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції з 9 квітня 2021 року за п. 7 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням). Вислуга років на 09 квітня 2021 року у календарному обчисленні складає: 20 років 07 місяців 25 днів, у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 21 день (а.с. 51).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі №200/8057/21, залишеному без змін постановою апеляційного суду від 12.01.2022 року, позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії -задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с. 11-18).

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року по адміністративній справі №200/8057/21 Головне управління Національної поліції в Донецькій області підготувало необхідні матеріали для призначення пенсії позивачу за вислугу років та спрямувало до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років від 17.02.2022 року №156 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262), у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років на день звільнення, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону №2262 та у зв`язку з відсутністю необхідного віку, передбаченого пунктом «б» статті 12 Закону №2262. В наданому пакеті документів для призначення пенсії за вислугу років, а саме: в поданні про призначення пенсії від 02.02.2022 №48/34/01-2022 загальна вислуга років станом на 09.04.2021 для призначення пенсії складає 27 років 11 місяців 21 день та в грошовому атестаті №15 у календарному обчисленні становить 20 років 7 місяців 25 днів (а.с. 21).

Щодо строку звернення з позовом до суду.

Ухвалою суду від 24.04.2023 року клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду - задоволено; визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу пропущений строк (а.с. 39-40).

На виконання ухвали суду від 03.04.2023 року представником позивача надано клопотання про поновлення процесуальних строків, яке обгрунтовано тим, що позивач проходить військову службу в Збройних силах України та приймав безпосередню участь в бойових діях, зокрема в місті Маріуполь, з квітня 2022 року позивач перебуває у полоні, зазначений факт було встановлено з листа Служби безпеки України від 17.02.2023 року №33/8-Ч-1153в (а.с. 30-31, 36).

Згідно ч. 2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом частини першої статті 123, частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов`язаний додати докази поважності причин його пропуску.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

Приймаючи до уваги обставини, викладені позивачем на обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку звернення та на підставі вищевказаних законодавчих норм, суд першої інстанції дійшов вірного виснвоку про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновлення позивачу строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

За абз. 1, 12 п. «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

За п. 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

Відповідно до вказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

За ст. 10 Закону № 2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 49 Закону № 2262-ХІІ пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Таким чином, виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ст. 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок № 393).

Згідно абз. 1, 2, 8 підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 (в редакції до внесення змін постановою КМУ № 119 від 16.02.2022 року, станом на дату звільнення позивача) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

За абз. 1, 2, 8 підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 (в редакції після внесення змін постановою КМУ № 119 від 16.02.2022 року, яка набрала чинності 19.02.2023 року) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (абзац перший пункту 3 в редакції Постанови КМ № 119 від 16.02.2022 року): один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Таким чином, для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції до внесення змін постановою КМУ № 119 від 16.02.2022 року.

За матеріалами справи вислуга років станом на 09.04.2021 року день звільнення позивача з поліції вислуга років склала на пільгових умовах - 27 років 11 місяців 21 день, що достатньо для призначення пенсії за ст. 12 Закону № 2262.

Враховуючи те, що станом на дату звільнення позивача (09.04.2021 року) діяла стара редакція підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» ч. 1 статті 12 Закону № 2262.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі 295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Ця позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі 480/4241/18.

Крім того, аналогічна правова позиція, щодо застосування вказаних норм законодавства у спірних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 09.06.2022 року у справі 120/3521/20-а та від 27.07.2022 року у справі 766/4549/17.

Окрім цього, у вищезазначеній постанові судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформувала наступні правові висновки: в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку 393.

Рішенням суду від 20 вересня 2021 року у справі 200/8057/21, яке набрало законної сили 12 січня 2022 року, встановлено, що підставою для відмови у підготовці та направленні документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років слугувала недостатність у позивача на дату звільнення календарної вислуги років, тобто до вислуги років не зараховано дні пільгової вислуги років.

Також, суд зазначив, що станом на 9 квітня 2021 року вислуга років складає: у календарному обчисленні 20 років 07 місяців 25 днів, у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 21 день, що перевищує необхідну для призначення пенсії вислугу у розмірі 25 років.

Крмі того, суд вирішив спірне питання у справі щодо урахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії та дійшов висновку про те, що наявної у Позивача вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону № 2262, з огляду на що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 статті 12 Закону № 2262.

Отже, суд дійшов висновку, що наявної у позивача вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст.12 Закону № 2262.

За ч. 4 с. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року 3-1 (далі - Порядок 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

За абз. 1, 2 пункту 6 Порядку 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Згідно п. 12 Порядку 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом № 2262.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Посилання апелянта на правову позицію в постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року № 344/9109/17, від 12 лютого 2020 року № 823/378/18, колегія суддів не бере до уваги та застосовує висновки Великої Палати Верховного суду у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц, згідно яких Велика Палата Верховного Суду висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи. Такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.02.2022 року №156 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262; зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 з 9 квітня 2021 року, виходячи з вислуги років 27 років 11 місяців 21 день.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 200/1286/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 30 жовтня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв