Справа № 160/28053/23
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернишова А.О. від 17.10.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №72094172;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернишова А.О. від 18.10.2023 про відкриття виконавчого провадження №73092530.
2. Позовна заява обґрунтована тим, що постанова державного виконавця Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернишова А.О. від 17.10.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №72094172 та постанова від 18.10.2023 про відкриття виконавчого провадження №73092530 є протиправними та підлягають скасуванню.
3. Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, у якій просить:
- зупинити стягнення на підставі постанови державного виконавця Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернишова А.О. від 17.10.2023 у виконавчому провадженні №72094172 про стягнення виконавчого збору, до набрання законної сили рішенням у справі.
4. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що наразі державним виконавцем здійснюються виконавчі дії з примусового виконання постанови від 17.10.2023 у виконавчому провадженні №72094172 про стягнення виконавчого збору. Заявник зазначає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, за захистом яких він звернувся до суду. Водночас невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості захисту порушених прав та інтересів. Наявність відкритого виконавчого провадження та загроза можливості проведення державним виконавцем виконавчих дій створює небезпеку для заявника та у подальшому, без вжиття заходів забезпечення створить перешкоди для відновлення порушених прав заявника.
5. З огляду на викладене, заявник просить задовольнити заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.
6. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
7. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
8. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
9. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
10. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
11. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
12. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
13. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
14. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
15. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
16. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
17. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
18. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
19. Судом встановлено, що предметом судового розгляду у цій справі є правомірність винесення державним виконавцем постанов від 17.10.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №72094172 та від 18.10.2023 про відкриття виконавчого провадження №73092530.
20. Заявник у своїй заяві посилається на те, що державним виконавцем здійснюються дії щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №72094172.
21. Суддя зауважує, що викладені в заяві обставини і правова оцінка вчинення дій державним виконавцем, зокрема, винесення оскаржуваних постанов підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.
22. З матеріалів справи видно, що державним виконавцем Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернишовим А.О. 17.10.2023 винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №72094172.
23. З вказаної постанови видно, що сума виконавчого збору становить - 0,00 грн та окремо зазначено, що сума виконавчого збору буде визначена після оцінки майна яке підлягає витребуванню (у розмірі 10% від суми вартості майна).
24. Заявником не надано доказів того, що державним виконавцем вчиняються дії щодо оцінки майна, блокування рахунків та стягнення коштів з рахунків заявника, тощо.
25. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
26. У відповідності до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
27. Суддя зазначає, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовані ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
28. З огляду на викладене, з урахуванням скорочених термінів розгляду вказаної категорії справ, доводи заявника щодо можливого ускладнення поновлення порушених прав позивача, не знайшли свого підтвердження.
29. З аналізу вказаних правовідносин та правових норм слідує, що заявником у вказаній заяві не доведено наявність обставин, що можуть слугувати підставами для вжиття заходів забезпечення позову, а також станом на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності протиправності оскаржуваних постанов відповідача.
30. Крім того, до поданої заяви не надано відповідних достатніх та беззаперечних доказів, а судом не виявлено фактів існування на час прийняття даного судового рішення очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.
31. З огляду на викладене, суд робить висновок, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.
32. Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
34. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський