Справа № 200/1909/23
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року справа №200/1909/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 р. у справі №200/1909/23 (головуючий І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, викладені у листі від 28.02.2023 року № 2749-2966/Є-02/8-0500/23, щодо незарахування до стажу для призначення пенсії за віком періоду його роботи в колгоспі «Расвет», КСП «Расвет» Ясинуватського району Донецької області з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії з урахуванням до страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Расвет» - у колективному сільськогосподарському підприємстві «Расвет» Ясинуватського району Донецької області з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду з дня звернення до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо незарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до страхового стажу періоду його роботи з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року та у зв`язку з цим провести перерахунок його пенсії з часу її призначення, тобто з 28.10.2022 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що у разі відсутності трудової книжки або у випадку відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ. Для зарахування до стажу періоду роботи в колгоспі з 25.05.1986 по 31.12.1998 необхідно надати уточнюючу довідку зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та довідку про реорганізацію колгоспу в КСП, оскільки, в трудовій книжці відсутні дані про реорганізацію колгоспу в КСП, а печатки, якими засвідчені вихододні та звільнення - КСП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

02.01.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року №25-1) розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 10.01.2023 року № 00 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.10.2022 року.

При вирішенні питання про призначення пенсії вказаним органом Пенсійного фонду України до його страхового стажу не був зарахований період роботи у колгоспі «Рассвет» Ясинуватського району Донецької області» (реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство «Рассвет») з 25.05.1986 по 31.12.1998 року.

Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області вважало, що для зарахування до стажу періоду роботи в колгоспі з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року необхідно надати уточнюючу довідку зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та довідку про реорганізацію колгоспу в КСП, оскільки, в трудовій книжці відсутні дані про реорганізацію, а печатки, якими засвідчені вихододні та звільнення, від КСП.

Рішення з цього питання не приймалося.

Позивач як отримувач пенсії перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (за зареєстрованим місцем проживання).

14.02.2023 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зі зверненням від 14.02.2023 року № ВЕБ-05001-Ф-С-23-020699 (зареєстроване 15.02.2023 року за № 2966/Є-0500-23), в якому просив надати роз`яснення щодо незарахування до загального трудового стажу періодів роботи у колгоспі «Рассвет» з 25.05.1986 року по 13.06.1986 року та з 20.05.1989 року 31.12.1998 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надана відповідь від 28.02.2023 року № 2749-2966/Є-02/8-0500/23, в якій повідомлено, що пенсію позивачу обчислено з урахуванням страхового стажу за період з 01.09.1985 року по 31.12.2022 року, його підсумок - 26 років 4 місяці 10 днів. Для зарахування до стажу періоду роботи в колгоспі з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року необхідно надати уточнюючу довідку зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та довідку про реорганізацію колгоспу в КСП, оскільки, в трудовій книжці відсутні дані про реорганізацію, а печатки, якими засвідчені вихододні та звільнення, від КСП.

Також повідомлено, що страховий стаж з 01.01.1999 року враховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.

Так, згідно з вказаною статтею починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, при зверненні, зокрема: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Стаття 115 цього ж Закону регулює питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян (право на призначення дострокової пенсії за віком).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу заявника (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі №490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 року в справі № 805/3362/17-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1, 3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Щодо доводів апелянта, що для зарахування до стажу періоду роботи в колгоспі з 25.05.1986 по 31.12.1998 необхідно надати уточнюючу довідку зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та довідку про реорганізацію колгоспу в КСП, суд зазначає наступне.

В трудовій книжці колгоспника серії «Укр» № НОМЕР_1 від 18.08.1986 року, містяться наступні записи:

- 25.05.1986 року - прийнятий у члени та на роботу в колгосп «Рассвет» Ясинуватського району Донецької області (підстава - протокол від 28.07.1986 року №9);

- 14.06.1987 року - 19.05.1989 року - Служба у лавах Радянської Армії;

- 08.08.1989 року прийнятий на роботу в колгосп «Рассвет» водієм;

- 21.02.2000 року - у зв`язку з реорганізацією колгоспу «Рассвет» в КСП «Рассвет» виведений із членів КСП та звільнений у зв`язку з переведенням на роботу в СТОВ «Світанок» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України (підстава: протокол від 29.02.2000 року №16, наказ від 29.02.2000 року №16).

Всі записи про роботу позивача в колгоспі зроблені у відповідності до чинних у відповідний час нормативно-правових актів, зокрема Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, що затверджені постановою Ради міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310.

Записи, що містяться в трудовій книжці колгоспника свідчать про зайнятість позивача повний робочий день. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цього періоду, в трудовій книжці не міститься.

Також в трудовій книжці колгоспника містяться записи, які свідчать про реорганізацією колгоспу «Рассвет» в КСП «Рассвет».

Вказані обставини не потребували надання уточнюючих довідок.

Крім того, відповідачем не враховано те, що порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року в справі №200/10607/20-а, яке набрало законної сили, в справі за позовом особи до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (правонаступником якого є Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) про визнання протиправними дій щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи в колгоспі «Рассвет», колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет» Ясинуватського району Донецької області при призначенні пенсії за віком, встановлено, що згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачем було направлено лист до архівного відділу Ясинуватської райдержадміністрації для отримання довідки про періоди роботи в колгоспі «Рассвет», колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет» Ясинуватського району Донецької області, на що отримана відповідь про призупинення діяльності з використанням архівних документів з січня 2015 року та неможливість надання зазначеної довідки у зв`язку з тим, що всі документи залишилися у м. Ясинувата, що тимчасово непідконтрольне органам державної влади України.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Станом на тепер, як і станом на час винесення зазначеного судового рішення, м. Ясинувата Донецької обл. віднесено до тимчасово непідконтрольної українській владі території.

Тому, вимагання у пенсіонера отримати будь-які документи з такої території, що зроблено органом Пенсійного фонду України, є заздалегідь не виконуваним.

Отже, спірний період роботи позивача помилково не був зарахований до страхового стажу при вирішенні питання про призначення пенсії, що призвело до призначення пенсії в меншому розмірі.

Таким чином, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року та у зв`язку з цим провести перерахунок його пенсії з часу її призначення, тобто з 28.10.2022 року.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 р. у справі №200/1909/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 р. у справі №200/1909/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць