Справа № 160/17228/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
17 липня 2023 року представник ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невизначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в період з 01.05.2020 року по 02.05.2023 року розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року №704;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату всіх проведених виплат грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових виплат грошового забезпечення) за період з 01.05.2020 року по 02.05.2023 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 з 01 травня 2020 року по 02 травня 2023 року проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 .
06 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою вих.№1027, в якій просив: здійснити перерахунок та виплату всіх видів грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу за військовим званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року.
Листом командира військової частини НОМЕР_1 №1723 від 29 червня 2023 року позивача повідомлено, що правових підстав для перерахунку грошового забезпечення за займаною посадою у військової частини немає, посилаючись на постанову №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб".
ОСОБА_1 вважає протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невизначення йому в період з 01.01.2020 року по 02.05.2023 року розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року, відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, у зв`язку з чим через представника звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року, з урахуванням усунення недоліків позовної заяви, провадження в справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Постановою Кабінету Міністрів України №704, зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 (в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Проте, постановою Кабінету Міністрів України №103 (яка набрала чинності 24 лютого 2018 року) до постанови Кабінету Міністрів України №704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, викладено у новій редакції: «установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Тому, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №704 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №103), розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина, така як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів, не застосовується.
Представник відповідача зазначає, що додатки 1,14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 були затверджені 30 серпня 2017 року, а пункт 4 постанови було змінено 21 лютого 2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №103, з урахуванням чого, на думку представника, пріоритетним у цьому випадку є положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.
З урахуванням викладеного, представник військової частини НОМЕР_1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 травня 2020 року по 02 травня 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №98 від 04 травня 2020 року, визначено:
Солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 квітня 2020 року №40-РС Оператором - планшетистом взводу управління батареї управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетного полку військової частини НОМЕР_1 , який прибув для подальшого проходження військової служби з військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , з 01 травня 2020 року зарахувати до списків особового складу військової частини, на грошове та речове забезпечення, з 05 травня 2020 року на продовольче забезпечення за нормою №1 (обіди).
Вважати таким, що з 01 травня 2020 року справи та посаду оператора - планшетиста взводу управління батареї управління та радіолокаційної розвідки 1 зенітного ракетного дивізіону прийняв і приступив до тимчасового виконання службових обов`язків за вакантною посадою з посадовим окладом 2730 (дві тисячі сімсот тридцять) гривень на місяць, ВОС-600543А. шпк "солдат".
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №118 від 24 травня 2022 року, визначено:
Молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , головного сержанта - командира відділення взводу управління батареї управління та радіолокаційної розвідки 1 зенітного ракетного дивізіону.
Призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 24 травня 2022 року №162 Старшим помічником начальника відділення персоналу штабу вважати, що справи та посаду, яку обіймав 24 травня 2022 року здав та з 24 травня 2022 року прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою старшого помічника начальника відділення персоналу штабу з посадовим окладом 4230 (чотири тисячі двісті тридцять) гривень на місяць. ВОС-2905003. шпк «капітан».
надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років у залежності від складання та важливості виконуваних обов`язків;
щомісячну премію відповідно до їх особистого внеску у загальні результати служби у розмірі 159 % посадового окладу.
Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 24.05.2022 року № 162, рапорт молодшого лейтенанта ОСОБА_1
06 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою вих.№1027, в якій просив: здійснити перерахунок та виплату всіх видів грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу за військовим званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року.
Листом командира військової частини НОМЕР_1 №1723 від 29 червня 2023 року позивача повідомлено, що правових підстав для перерахунку грошового забезпечення за займаною посадою у військової частини немає, посилаючись на постанову №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб".
Так, пунктом 4 постанови встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатку 1,14.
Правових підстав для перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , за займаною посадою у військової частини немає.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невизначення йому в період з 01.01.2020 року по 02.05.2023 року розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року, відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, у зв`язку з чим через представника звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Спеціальним законом, який, відповідно до Конституції України, визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями.
Статтею 1 Закону України №2011-XII визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Згідно зі статтею 1-2 Закону №2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Статтею 2 Закону №2011-XII передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України .
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 року, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, згідно із додатком 14.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 (в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Проте, пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 (яка набрала чинності 24 лютого 2018 року) до постанови Кабінету Міністрів України №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 викладено у новій редакції: «установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14».
Отже, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №103), розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Натомість, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18, визнано протиправним і скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», саме з цієї дати, фактично відновлено дію пункту 4 постанови №704 у первісній редакції.
Згідно із частиною 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, з 29 січня 2020 року (дати набрання законної сили постановою суду апеляційної інстанції від 29.01.2020 року) пункт 4 постанови №704 у редакції постанови №103, втратив чинність.
Разом з тим, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата, не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Отже, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18, зміст пункту 4 Постанови №704 щодо визначення розміру окладів військовослужбовців з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, суперечить приписам пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774, а тому цей пункт у зазначеній частині не може бути застосований при обчисленні грошового забезпечення військовослужбовців.
У той же час, з урахуванням наведеного, пункт 4 постанови №704 з 29 січня 2020 року необхідно застосовувати в такій редакції: «розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14».
Після скасування судом пункту 6 Постанови №103 та відновлення дії первісної редакції пункту 4 Постанови №704, зміни до абзацу першого зазначеного пункту не вносились.
Таким чином, після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, з урахуванням приписів пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774, у випадку підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оклади військовослужбовців повинні перераховуватись станом на 01 січня кожного календарного року.
Щодо визначення розміру посадового окладу ОСОБА_1 , судом встановлено наступне.
Виходячи із довідки військової частини НОМЕР_1 №638 від 29.06.2023 року, яка видана позивачу за період з 01 травня 2020 року по 02 червня 2023 року, було встановлено посадовий оклад:
у період з 01.05.2020 року по 01.03.2021 року за 4 т.р. - у розмірі 2730,00 грн.;
за квітень 2021 року за тарифним розрядом 4/7 - у розмірі 2964,00 грн.;
у період з 01.05.2021 року по 01.09.2021 року за 7 т.р. - у розмірі 3000,00 грн.;
за вересень 2021 року за 7/10 т.р. - у розмірі 3069,30 грн.;
у період з 01.10.2021 року по 01.04.2022 року за 10 т.р. - у розмірі 3260,00 грн.;
за травень 2022 року за 10/18 т.р. - у розмірі 3583,00 грн.;
у період з 01.06.2022 року по 01.04.2023 року за 18 т.р. - у розмірі 4230,00 грн.;
за травень 2023 року за 18 тарифним розрядом - у розмірі 272,90 грн.
Згідно Додатку №1 «Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу» для посадового окладу за 4 тарифним розрядом визначений тарифний коефіцієнт 1,55.
Відповідно до пункту 1 примітки Додатку №1 Постанови №704 у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027,00 гривень, відповідно оклади позивача як військовослужбовця за приписами пункту 4 постанови №704 повинні бути обраховані саме з цієї величини, а не з прожиткового мінімуму станом на 1 січня 2018 року.
Отже, з 01 травня 2020 року по 31 грудня 2020 року посадовий оклад за 4 тарифним розрядом має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, що становило 2027,00 грн. на тарифний коефіцієнт 1,55.
Таким чином, в згаданий період посадовий оклад позивача мав бути виплачений позивачу у розмірі 3140,00 грн. (2027,00 грн. х 1,55 грн. = 3141,85 грн. - з урахування заокруглення - 3140,00 грн.)
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року, встановлений в розмірі 2270,00 гривень, отже оклади позивача як військовослужбовця за приписами пункту 4 Постанови №704 повинні бути обраховані саме з цієї величини.
Отже, з 01 січня 2021 року по 04 квітня 2021 року, посадовий оклад за 4 тарифним розрядом має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, що становило 2270,00 грн. на тарифний коефіцієнт 1,55.
Таким чином, у вказаний період посадовий оклад позивача мав бути виплачений позивачу в розмірі 3520 грн. (2270,00 грн. х 1,55 грн. = 3518,50 грн. - з урахування заокруглення - 3520,00 грн.)
Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 №638 від 29 червня 2023 року, в квітні 2021 року (з 05.04) позивачу встановлено 7 тарифний розряд.
Згідно Додатку №1 Постанови №704 для 7 тарифного розряду встановлено тарифний коефіцієнт 1,7.
Таким чином, в період з 05 квітня 2021 року по 22 вересня 2021 року посадовий оклад позивача мав бути виплачений позивачу в розмірі 3860,00 грн. (2270,00 грн. х 1,7 грн. = 3859,00 грн. - з урахування заокруглення - 3860,00 грн.).
Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 №638 від 29 червня 2023 року, у вересні 2021 року (з 23.09) позивачу встановлено 10 тарифний розряд.
Згідно Додатку №1 Постанови №704 для 10 тарифного розряду встановлено тарифний коефіцієнт 1,85.
Таким чином, в період з 23 вересня 2021 року по 31 грудня 2021 року посадовий оклад позивача мав бути виплачений позивачу в розмірі 4200,00 грн. (2270,00 грн. х 1,85 грн. = 4199,50 грн. - з урахування заокруглення - 4200,00 грн.).
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року, встановлений в розмірі 2293,00 гривень, отже оклади позивача як військовослужбовця за приписами пункту 4 Постанови №704 повинні бути обраховані саме з цієї величини.
Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 №638 від 29 червня 2023 року, в травні 2022 року (з 23.05) позивачу встановлено 18 тарифний розряд.
Згідно Додатку №1 Постанови №704 для 18 тарифного розряду встановлено тарифний коефіцієнт 2,4.
Отже, з 01 січня 2022 року по 23 травня 2022 року посадовий оклад за 10 тарифним розрядом має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, що становило 2293,00 грн. на тарифний коефіцієнт 1,85.
Таким чином, в згаданий період посадовий оклад позивача мав бути виплачений позивачу в розмірі 4240,00 грн. (2293,00 грн. х 1,85 грн. = 4242,05 грн. - з урахування заокруглення - 4240,00 грн.)
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №638 від 29 червня 2023 року, в травні 2022 року (з 24.05) позивачу встановлено 18 тарифний розряд.
Отже, з 24 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року посадовий оклад за 18 тарифним розрядом має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, що становило 2293,00 грн. на тарифний коефіцієнт 2,4.
Таким чином, в згаданий період посадовий оклад позивача мав бути виплачений позивачу у розмірі 5500,00 грн. (2293,00 грн. х 2,4 грн. = 5503,20 грн. - з урахування заокруглення - 5500,00 грн.).
За приписами статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року, встановлений в розмірі 2589,00 гривень, отже оклади позивача як військовослужбовця за приписами пункту 4 Постанови №704 повинні бути обраховані саме з цієї величини.
Отже, з 01 січня 2023 року по 01 травня 2023 року посадовий оклад за 18 тарифним розрядом має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, що становило 2589,00 грн. на тарифний коефіцієнт 2,4.
Таким чином, в згаданий період посадовий оклад позивача мав бути виплачений позивачу в розмірі 6210,00 грн. (2589,00 грн. х 2,4 грн. = 6213,60 грн. - з урахування заокруглення - 6210,00 грн.)
Враховуючи вищевказане, посадовий оклад позивача повинен був становити :
у період 01.05.2020 року по 31.12.2020 року - 3140,00 грн.;
у період з 01.01.2021 року по 04.04.2021 року - 3520,00 грн.;
у період з 05.04.2021 року по 22.09.2021 року - 3860,00 грн.
у період з 23.09.2021 року по 31.12.2021 року - 4200,00 грн.
у період з 01.01.2022 року по 23.05.2022 року - 4240,00 грн.
у період з 24.05.2022 року по 31.12.2022 року - 5500,00 грн.
у період з 01.01.2023 року по 01.05.2023 року - 6210,00 грн.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 в період з 01 травня 2020 року по 02 травня 2023 року посадовий оклад обчислювався виходячи з розміру посадового окладу у розмірі, без множення тарифного коефіцієнту за тарифною сіткою (додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів України №704) на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року (пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704).
Щодо визначення розміру окладу за військовим званням ОСОБА_1 , суд виходить із наступного.
Судом також встановлено, що у період з 01 травня 2020 року по 02 травня 2023 року, позивач мав військове звання «молодший лейтенант», що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_1 №639 від 30 червня 2023 року.
Військовою частиною НОМЕР_1 , визначено позивачу оклад за військовим званням у розмірі 530,00 грн., що підтверджується довідкою №638 від 29 червня 2023 року.
Додатком №14 до постанови №704, визначено схеми тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Відповідно до пункту 1 примітки додатку №14 до постанови №704, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.
Так, згідно Додатку №14, для військового звання «молодший лейтенант» визначений тарифний коефіцієнт 0,62.
Отже, для визначення розміру окладу за військовим званням «лейтенант» необхідно помножити розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року на тарифний коефіцієнт 0,62.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», було встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027,00 гривень.
Таким чином, з 01 травня 2020 року по 31 грудня 2020 року розмір окладу за військовим званням «молодший лейтенант» становив 1250,00 грн. (2027,00 грн. х 0,62 грн. = 1256,74 грн., із урахуванням заокруглення - 1250,00 грн.).
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року, встановлений в розмірі 2270,00 гривень.
Таким чином, з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року розмір окладу за військовим званням «молодший лейтенант», становив 1400,00 грн. (2270,00 грн. х 0,62 грн. = 1407,74 грн., із урахуванням заокруглення - 1400,00 грн.).
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року, встановлений в розмірі 2293,00 гривень.
Таким чином, з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року розмір окладу за військовим званням «молодший лейтенант», становив 1420,00 грн. (2293,00 грн. х 0,62 грн. = 1421,66 грн., із урахуванням заокруглення - 1420,00 грн.).
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року, встановлений в розмірі 2589,00 гривень.
Таким чином, з 01 січня 2023 року по 02 травня 2023 року розмір окладу за військовим званням «молодший лейтенант», становив 1600,00 грн. (2589,00 грн. х 0,62 грн. = 1605,18 грн., із урахуванням заокруглення - 1600,00 грн.).
Таким чином, розмір окладу ОСОБА_1 за його військовим званням становив:
- у період з 01.05.2020 року по 31.12.2020 року - 1250,00 грн.;
- у період з 01.01.2021 року по 31 грудня 2021 року - 1400,00 грн.;
- у період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року - 1420,00 грн.;
- у період з 01.01.2023 року по 02.05.2022 року - 1600,00 грн.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 в період з 01 травня 2020 року по 02 травня 2023 року оклад за військовим званням «молодший лейтенант» та «старший лейтенант» обчислювався виходячи з розміру окладу, без множення тарифного коефіцієнту (додаток №14 до постанови №704) на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року (пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704).
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
На підставі вищевикладеного, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача в спосіб визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 , щодо полягають у відмові ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку та виплаті грошового забезпечення за період з 01 травня 2020 року по 02 травня 2023 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, і як наслідок, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення, за період з 01 травня 2020 року по 02 травня 2023 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, які визначені в додатках до постанови Кабінету Міністрів України №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у відмові ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку та виплаті грошового забезпечення за період з 01 травня 2020 року по 02 травня 2023 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 01 травня 2020 року по 02 травня 2023 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, які визначені в додатках до постанови Кабінету Міністрів України №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник