Справа № 200/1581/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року справа №200/1581/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі № 200/1581/23 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 05.10.2022 № 25 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального стажу період з 20.01.2006 по 19.01.2009, протягом якого позивач перебувала у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення 6 років та призначити пенсію з 31.08.2022 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

В обгрунтування позову зазначила, що їй було призначено пенсію за віком з 01.08.2022.

Проте, 21.10.2022 на електрону пошту надійшов лист пенсійного органу, відповідно до якого внаслідок контрольної перевірки пенсійної справи встановлено недостатність пільгового стажу роботи позивача для призначення пенсії, тому прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком від 05.10.2022.

В рішенні зазначено, що до пільгового стажу не враховано період перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною з 3 до 6 років з 20.01.2006 по 19.01.2009 через несплату страхових внесків.

Такі дії відповідача є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 05.10.2022 № 25.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період відпуски без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення 6 років з 20.01.2006 по 19.01.2009.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Оскільки період догляду позивача за дитиною з 20.01.2006 по 19.01.2009 перевищує трирічний вік дитини, тому цей період підлягає зарахуванню тільки до загального стажу.

Позивачем до заяви не додано наказу власника або уповноваженого ним органу про надання відпустки по догляду за дитиною, а трудова книжка не містить відповідного запису, тому підстави для врахування зазначеного періоду у складі пільгового стажу відсутні.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

31.08.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

12.09.2022 заяву про призначення пенсії розглянуто за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про призначення позивачу пенсії з 01.08.2022.

Відповідно до рішення про призначення пенсії від 12.09.2022 страховий стаж позивача до 01.01.2004 становить 14 років 21 день, після 01.01.2004 14 років 1 місяць 12 днів, додаткові роки стажу за списком № 1 7 років, пільговий стаж 7 років 10 місяців 25 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.10.2022 № 25, прийнятим на заміну рішення від 12.09.2022, відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки пільговий стаж роботи позивача на час звернення із заявою про призначення пенсії становить менше ніж 7 років 6 місяців.

У рішенні зазначено, що пільговий стаж роботи позивача становить 5 років 8 місяців 6 днів, до пільгового стажу не враховано:

- період з 02.09.1998 по 30.11.2001, оскільки відсутнє підтвердження зайнятості на підземних роботах більше 50% в обліковому періоді, час відпустки по догляду за дитиною з 30.11.1998 до досягнення 3 річного віку, оскільки не підтверджено зайнятість на пільговій роботі на період надання відпустки по догляду за дитиною до 3-х річного віку;

- період з 20.01.2006 по 19.01.2009, оскільки відсутнє підтвердження зайнятості на підземних роботах більше 50% робочого часу, відсутня сплата страхових внесків, оскільки заявник перебувала у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 3 до 6 років;

- 4 дні роботи на поверхні у січні 2010 року.

Трудова книжка позивача містить записи про роботу позивача в період з 02.09.1998 по 04.11.2009 на посаді майстра контрольного підземного у ДВАТ Вугільна компанія Краснолиманська Шахта Красноармійська західна 1, окремого запису про перебування у відпустці в трудовій книжці немає.

Згідно з довідкою ПАТ Шахтоуправління Покровське № 384 від 07.06.2019, що досліджувалася відповідачем під час перерахунку стажу позивача, позивач перебувала у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення 4 років з 20.01.2006 по 19.01.2007, до 5 років - з 20.01.2007 по 19.01.2008 та до 6 років - з 20.01.2008 по 19.01.2009.

Відповідно до розрахунку стажу період роботи позивача з 01.01.2004 по 19.01.2006, що передує періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення 6 років, врахований до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 також містять записи про спецстаж позивача у 2006 році 2 місяці, у 2008 11 місяців, у 2009 12 місяців.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що у період з 20.01.2006 по 19.01.2009 законодавством не передбачалася сплата страхових внесків за період перебування 2009 у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6 років, а Кодексом законів про працю України передбачено врахування цього періоду як до страхового, так і до пільгового стажу.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року.

На підставі статті 24 Закону № 1058 страховим стажем є період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як визначено частиною другою статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Підпунктом 4 пункту 3-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058 визначено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 01.01.2004 до часу запровадження сплати страхових внесків (єдиного внеску) за жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до частини другої статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відпустка без збереження заробітної плати, згідно із частиною шостою статті 179 Кодексу законів про працю України, надається у разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, одному з батьків дитини в обов`язковому порядку тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На підставі пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як свідчать матеріали справи в рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач визначив, що період відпустки для догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку не може бути врахований через несплату страхових внесків за цей період та відсутність підтвердження зайнятості позивача в цей період на підземних роботах більше ніж 50% робочого часу.

Довідкою № 384 від 07.06.2019 підтверджується перебування позивача в період з 20.01.2006 по 19.01.2009 у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення 6 років.

Оскільки позивач перебувала в період з 20.01.2006 по 19.01.2009 у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6 років, тому є безпідставними доводи відповідача про неможливість встановити зайнятість позивача в цей період на підземних роботах 50 % та більше облікового часу.

За змістом статті 20 Закону № 1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Апеляційний суд зазначає, що відпустка по догляду за дитиною від трьох років і до досягнення нею шестирічного віку надається без збереження заробітної плати і, як наслідок, страхові внески страхувальник за застраховану особу не сплачує.

Разом з тим, підпунктом 4 пункту 3-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV визначено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 1 січня 2004 року до часу запровадження сплати страхових внесків (єдиного внеску) за жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В свою чергу, сплату страхових внесків (єдиного внеску) за жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку запроваджено Законом України від 24.12.2015 № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», який набрав законної сили з 01.01.2016.

Відтак, період перебування позивача у відпустці з 20.01.2006 по 19.01.2009 підлягає врахуванню як до страхового, так і до пільгового стажу відповідно до пп. 4 п. 3-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058, ч. 2 ст. 181 Кодексу законів про працю України.

Крім того, період з 20.01.2006 по 19.01.2009 врахований позивачу до пільгового стажу відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі № 200/1581/23 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі № 200/1581/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 30 жовтня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв