Справа № 754/5205/23
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/85/23
Справа №754/5205/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 24.04.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що постановою поліцейського УПП в місті Києві Департаменту патрульної поліції Максименка М.М. серія БАД №43136 від 15.04.2023 р. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Зазначена постанова на думку позивача є незаконну та такою, що підлягає скасуванню. В оскаржуваній постанові зазначено про те, що «…14.04.2023 року о 23 год. 56 хв. в м. Києві по вул. Академіка Курчатова, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді д.н. НОМЕР_1 не маючи при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1А Правил дорожнього руху за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП». Позивач зазначає, що він не курував транспортним засобом 14.04.2023 р. о 23.56 хв. в м. Києві по вул. Академіка Курчатова, 8, він приблизно в цей час забирав ключі від квартири із автомобіля, який знаходився поруч із його будинком та які були ним залишені в авто в першій половині дня 14.04.2023 р. Переходячи дорогу, до нього під`їхали працівники патрульної поліції і пред`явили вимогу надати документи. При собі у позивача зазначених документів не було. В якості доказів вчинення даного правопорушення було долучено відповідачем відео з БК473711, БК470313. Згідно відеозаписів з даних камер не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому вважає, що і вимога щодо надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є незаконною. На підставі викладеного, позивач просить скасувати вказану постанову.

Відповідачам було запропоновано надати відзив на позовну заяву та всі докази, які наявні у відзиву на позовну заяву.

18.05.2023 року від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що викладені твердження позивача в позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.04.2023 року під час несення служби у Деснянському районі м. Києва, екіпажем Рубін, близько 23 год. 50 хв. за адресою вул. Академіка Курчатова, 8 в м. Києві, інспектором було помічено транспортний засіб AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до відео з автомобільного відеореєстратора на 07 сек., водій транспортного засобу AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1 , за вказаною адресою здійснює рух заднім ходом з маневром паркування транспортного засобу на узбіччі дороги по вул. Академіка Курчатова, 8 в м. Києві.

Крім того, відповідно до відеозапису 1 з бодікамери 473711 на 01 хв. 00 сек., водій ОСОБА_1 повідомляє, що приїхав додому та взагалі не хотів п`яний їхати. В подальшому при встановлені особи водія транспортного засобу AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_2 допомогою бази ІПН «АРМОР» було з`ясовано, що дана особа є позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до відеозапису 2 з бодікамери 473711 на 00 хв. 06 сек., позивач не заперечує про відсутність в нього документів, зазначених у п. 2.1 ПДР України.

Крім того, відповідно до відеозапису 3 з бодікамери 470313 на 00 хв. 25 сек. зафіксовано, що у позивача у відповідності до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку та у позивача наявні ключі від транспортного засобу AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1 , також на запитання Інспектора до ОСОБА_1 , де ваші документи, останній повідомив «навіщо вам мої документи».

Як зазначено у відзиві стороною відповідача, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову БАД 434136 та протокол ААД 96778 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії БАД №434136 від 15.04.2023 року, у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Відповідно до п. 2.1.а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка немає при собі, або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також Поліса, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 126 КУпАП).

Отже, відсутність у водія посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії виключає його право на керування транспортним засобом. З цього слідує, що посвідчення на право керування транспортним засобом може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керуванням транспортним засобом, а вищезазначені норми встановлюють повноваження працівника поліції щодо перевірки вказаних документів.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені частиною 1 ст. 126 КУпАП, встановлено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 14.04.2023 року вимог п. 2.1.а) ПДР, що виразилось у ненаданні для перевірки на вимогу працівника поліції посвідчення водія на керування транспортним засобом, було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз`яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідач назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, дослідивши доводи позивача, доводи відповідача, переглянувши відеодоказ, судом встановлено, що відповідач, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., що в межах санкції даної статті. Після чого у присутності позивача було винесено постанову, з якою надалі позивача було повідомлено про порядок її оскарження та наслідки її невиконання, передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП.

Щодо підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП слід зауважити, що об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення встановлює не тільки факт відсутності у водія зазначених у статі документів, а також ді,ї направлені на непред`явлення для перевірки таких документів уповноваженій особі.

Позивачем в позові не заперечувалася та визнавалась та обставина, що він на вимогу поліцейського не надав документи у зв`язку з тим, що вважав що така вимога поліцейського є незаконною.

Взявши до уваги викладене вище, відповідач діяв виключно на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а оскаржувана постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП та Інструкцією.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем до суду не надано належних та допустимих в розумінні діючого законодавства доказів щодо спростування вчинення ним інкримінованого йому правопорушення. А за таких обставин у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 14, 22, 72-79, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення через Деснянський районний суд м. Києва.

Повний текст рішення суду складено та підписано 18.09.2023 року.

Суддя Н.Д.Буша