Справа № 400/9847/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 р. Справа № 400/9847/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В.,розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (далі також відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в органах внутрішній справ;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 23.04.1998 року по 15.06.1998 року; з 15.06.1998 року по 06.04.2001 року; з 06.04.2001 року по 11.11.2002 року; з 11.11.2002 року по 13.08.2007 року; з 13.08.2007 року по 04.02.2008 року; з 04.02.2008 року по 01.04.2009 року; з 01.04.2009 року по 09.08.2010 року; з 09.08.2010 року по 27.07.2011 року, у загальній кількості 06 років 07 місяців 17 днів.

Ухвалою від 09.08.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.

Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Таким чином, передбачена Постановою № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262 і положенням цього Закону не суперечить.

Відповідач надав відзив, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив наступне: У відповідності до п. а ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 (із змінами на час подання рапорту), умовою для призначення пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» «д», «ж» ст. 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільненні зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до ст. 13 Закону № 2262 пенсії за вислугу років призначаються у таких розмірах: за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43): за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення:

Статтею 17 Закону № 2262 визначено певні види військової служби та роботу на державних посадах, у тому числі і навчання за певних умов, які можуть бути зарахованими до календарної вислуги років.

Отже, вищезазначеними нормами права врегульований певний розмір вислуги років станом на момент його звільнення, який повинен складати 21 календарний рік та більше.

До того ж ст. 17 Закону № 2262 не визначає можливість зарахування до календарної вислуги років пільгової вислуги років 1 місяць за 1,5 місяці. Ця норма визначає тільки певний перелік видів служб та роботи, яка зараховується, до календарної вислуги років і не надає можливості зараховавути до календарної проходження особою однієї служби на певній посаді.

Таким чином, у відповідності до ст.ст. 12, 17 Закону № 2262 позивач не набув права на пенсію, звільнившись з ОВС з календарною вислугою років 15 років 03 місяці 22дні..

Відповідно до п. 2-1 Постанови № 393, для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Пункти 1 і 2 Постанови № 393 визначають час проходження служби у певних видах силових структур, тобто календарні роки однієї і тієї ж служби без додавання та обрахунку пільгового стажу на певних посадах.

Позивач використовує п. 3 Постанови № 393 для своїх вимог про зарахування пільгових років із розрахунку 1,5 за 1 міс проходження служби помилково.

Так, у відповідності до п. 3 Постанови № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам зараховуються пільгові роки, а не для визначення права на призначення пенсії, де критерієм для визначення цього права є тільки календарна вислуга років.

Отже п. 3 Порядку використовується для реалізації положень ст. 13 Закону № 2262 щодо визначення розміру пенсії за умови, що особа має на неї право за наявності календарної вислуги років визначених ст. 12 цього Закону.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Відповідно до довідки Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області від 02.06.2023 року № 1867/14-2023 позивач у період з 23.04.1998 року по 15.08.2013 року проходив службу в органах внутрішніх справ та перебував на посадах:

- з 23.04.1998 року по 15.06.1998 року оперуповноважений групи по боротьбі з майновими злочинами відділу карного розшуку ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- з 15.06.1998 року по 06.04.2001 року оперуповноважений відділення розкриття злочинів проти особистості відділу карного розшуку ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- 06.04.2001 року по 11.11.2002 року начальник відділення боротьби з незаконним обігом наркотиків Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- з 11.11.2002 року по 13.08.2007 року начальник відділення боротьби з майновими злочинами та крадіжками автотранспортних засобів відділу карного розшуку ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- з 13.08.2007 року по 04.02.2008 року старший уповноважений відділу карного розшуку Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- з 04.02.2008 року по 01.04.2009 року заступник начальника сектору карного розшуку Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- з 01.04.2009 року по 09.08.2010 року старший оперуповноважений сектору карного розшуку Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- з 09.08.2010 року по 01.06.2012 року заступник начальника сектору карного розшуку Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- з 01.06.2012 року по 20.08.2012 року виконуючий обов`язки начальника сектору карного розшуку Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- з 20.08.2012 року по 15.08.2013 року начальник сектору карного розшуку Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Календарна вислуга в ОВС, як зазначено в довідці, складає 15 років 03 місяці 12 дні. Пільгова вислуга років (без урахування календарної) складає 06 років 07 місяців 17 днів.

До вислуги років на пільгових умовах зараховуються наступні періоди: з 23.04.1998 року по 15.06.1998 року; з 15.06.1998 року по 06.04.2001 року; з 06.04.2001 року по 11.11.2002 року; з 11.11.2002 року по 13.08.2007 року; з 13.08.2007 року по 04.02.2008 року; з 04.02.2008 року по 01.04.2009 року; з 01.04.2009 року по 09.08.2010 року; з 09.08.2010 року по 27.07.2011 року.

Періоди проходження служби в ОВС у зазначені періоди, як зазначено у довідці, зараховуються на пільгових умовах до вислуги років тільки для призначення пенсії.

26.06.2023 року позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області Сергію Мовчуну із заявою, у якій просив здійснити перерахунку та зарахування вислуги в пільговому обчисленні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, сформовану за періоди проходження служби в органах внутрішніх справ.

Листом від 02.06.2023 року № Р-770-/05/14-2023 відповідачу роз`яснено, шо на теперішній час календарне та пільгове обчислення вислуги років здійснюється відповідно до Постанови № 393. Пунктом 3 Постанови № 393 передбачено, що особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, служба на пільгових умовах зараховується до вислуги років для визначення розміру пенсії.

Враховуючи вищевикладене, підстав для зарахування наявної вислуги у пільговому обчислені до календарної вислуги відсутні.

Не погоджуючись із зазначеним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до абз.1 ст.1 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (далі та раніше за текстомЗакон №2262) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби, рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національної поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Служби судової охорони i в державній пожежній oxopoнi, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах i підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, регламентовані положеннями ст. 17 Закону № 2262, серед яких: служба в органах

внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державної пожежної oxopoни, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах i підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Умови призначення пенсії за вислугу років визначені у ст. 12 Закону № 2262.

Отже, призначення пенсії за вислугу років за нормами Закону № 2262 пов`язане з моментом звільнення особи зі служби у разі наявності необхідної вислуги років. Так, зокрема у разі звільнення зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати особа набуває права на пенсію за Законом № 2262 у разі наявності вислуги 25 календарних років i більше.

Постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії i грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького i рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі та раніше за текстом Порядок № 393), який проводиться саме з метою призначення пенсії відповідно до закону № 2262.

Разом з тим, Кабінетом Miністрів України не визначено іншого порядку обчислення вислуги років, у тому числі i під час проходження служби, окрім того, що передбачений Порядком № 393.

Отже, норми Порядку № 393 необхідно застосовувати не лише при обчисленні вислуги років після звільнення особи зі служби, але й під час проходження такої служби, з метою встановлення права на пенсію за вислугу pоків. При цьому, таке обчислення вислуги років відповідно до Порядку № 393 проводиться лише з метою подальшого призначення пенсії.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону № 2262, пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Предметом спору у цьому випадку є вирішення питання чи під визначенням вислуги 25 календарних років необхідно розуміти тільки календарну вислугу або можливо враховувати вислугу у пільговому обрахунку.

Зазначене спірне питання вирішувалось Верховним Судом під час розгляду адміністративної справи № 480/4241/18. Так, у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 суд відступив від правових висновків, викладених у постановах від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 року у справі № 281/459/17, від 27.03.2020 року у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону № 2262, та висловив правову позицію, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393. В подальшому, зазначений правовий висновок був відображений у постановах Верховного Суду від 13.05.2021 року у справі № 140/1753/19, від 04.06.2021 року у справі № 755/2575/17, від 04.06.2021 року у справі № 761/8515/17, від 08.06.2021 року у справі № 360/3326/18, від 04.08.2021 року у справі № 360/3121/18, від 07.09.2021 року у справі № 761/28991/17, від 08.08.2021 року у справі № 320/4635/20, від 20.10.2021 року у справі № 200/1882/20-а, від 01.11.2021 року у справі №620/1837/20, та інших.

Згідно ч. 4 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, позивач має право на зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні.

При цьому суд враховує, що рішення про відмову у зарахуванні пільгової вислуги років відповідачем не виносилось. Така відмова викладена відповідачем у листі, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у даній частині шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачеві у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 23.04.1998 року по 15.06.1998 року; з 15.06.1998 року по 06.04.2001 року; з 06.04.2001 року по 11.11.2002 року; з 11.11.2002 року по 13.08.2007 року; з 13.08.2007 року по 04.02.2008 року; з 04.02.2008 року по 01.04.2009 року; з 01.04.2009 року по 09.08.2010 року; з 09.08.2010 року по 27.07.2011 року, у загальній кількості 06 років 07 місяців 17 днів.

На підставі ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 23.04.1998 року по 15.06.1998 року; з 15.06.1998 року по 06.04.2001 року; з 06.04.2001 року по 11.11.2002 року; з 11.11.2002 року по 13.08.2007 року; з 13.08.2007 року по 04.02.2008 року; з 04.02.2008 року по 01.04.2009 року; з 01.04.2009 року по 09.08.2010 року; з 09.08.2010 року по 27.07.2011 року, у загальній кількості 06 років 07 місяців 17 днів.

3. Зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 23.04.1998 року по 15.06.1998 року; з 15.06.1998 року по 06.04.2001 року; з 06.04.2001 року по 11.11.2002 року; з 11.11.2002 року по 13.08.2007 року; з 13.08.2007 року по 04.02.2008 року; з 04.02.2008 року по 01.04.2009 року; з 01.04.2009 року по 09.08.2010 року; з 09.08.2010 року по 27.07.2011 року, у загальній кількості 06 років 07 місяців 17 днів.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.10.2023 року.

Суддя О.В. Малих