Справа № 480/258/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 р. Справа № 480/258/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою позивачів на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.04.2023, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/258/23

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25

до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України треті особи Міністерство оборони України , Генеральний штаб Збройних Сил України

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , звернулися до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України, в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_26 № НОМЕР_2 від 05.11.2022 «Про результати службового розслідування», в частині що стосується військовослужбовців 2 роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити оплату щомісячної премії за вересень 2022 року військовослужбовцям 2 роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 , в повному обсязі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити додаткову винагороду за вересень 2022 року військовослужбовцям 2 роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачі оскаржили його в апеляційному порядку, оскільки вважають, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, не враховано всі фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення адміністративного спору.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначають, що наказ, яким позивачів притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення, до відома не доводився. Про факт службового розслідування та винесення дощо них оскаржуваного наказу позивачам стало відомо тільки під час з`ясування питання щодо невиплати грошового забезпечення.

За результатами апеляційного розгляду позивачі просять скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Генеральний штаб Збройних сил України погодився з доводами відповідача про необґрунтованість позовних вимог військовослужбовців, які судом першої інстанції залишені без задоволення. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Міністерство оборони України правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалося.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №685 від 12.09.2022, командиром 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 було видано бойовий наказ від 13.09.2022 №03БН та бойове розпорядження від 14.09.2022 №18, згідно яких особовий склад батальйону був зобов`язаний здійснити заміну підрозділів військової частини НОМЕР_3 до 05.00 15.09.2022 та перейти до оборони визначеного району.

У ході проведення заходів заміни рубежів оборони особовий склад в кількості 48 військовослужбовців 1 стрілецького батальйону, зокрема і позивачі за даним позовом, відмовилися виконувати бойовий наказ командира 1 стрілецького батальйону, щодо заміни підрозділів військової частини НОМЕР_3 на визначених позиціях, мотивуючи це недостатньою бойовою підготовкою та злагодженістю підрозділу, а також низькою забезпеченістю озброєнням, засобами зв`язку, обмундируванням, штатною військовою технікою, засобами розвідки, несприятливими погодними умовами та тривале перебування у дорозі, тобто вчинили непокору.

По даному факту командиром 1 стрілецького батальйону майором ОСОБА_27 була зроблена доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 , на підставі якої, 16.09.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 було направлене до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення

19.09.2022 до з ЄРДР були внесені відомості кримінальне провадження № 0001268 від 19.09.2022, у якому повідомлялось, що у зв`язку із тим, що 16.09.2022 поблизу н.п. Опитне 43 військовослужбовці 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 відмовились виконувати наказ командира 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у їх діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення згідно ч.4 ст. 402 КК України (непокора) (Додаток №1)

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_26 від 16.09.2022 №1065 «Про призначення службового розслідування», за вищевказаними фактами, було призначене службове розслідування стосовно відсутності 16 вересня 2022 року за місцем несення служби 48 військовослужбовців 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та командиром військової частини НОМЕР_1 було затверджено акт службового розслідування та видано наказ від 05.11.2022 № 1052.

Не погодившись із вказаним наказом позивачі, через свого представника, звернулися до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Закон України Про військовий обов`язок і військову службу визначає правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу Військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення), яким визначено порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до п. 144-1 Положення для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Згідно з п. 144-2 Положення військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

Відповідно до п. 144-3 Положення звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Звільнення з посад військовослужбовців, призначених на посади Президентом України, військову службу яким призупинено, здійснюється Президентом України.

У разі відсутності повноважень щодо звільнення з посади військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини подає витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань безпосередньо посадовій особі, яка має таке право, для видання наказу по особовому складу.

Наказ по особовому складу доводиться до військової частини та інших посадових осіб у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Командир (начальник) військової частини на підставі наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця, військову службу якого призупинено, з посади:

видає наказ по стройовій частині про призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини;

організовує внесення запису до примірника контракту, що зберігається в особовій справі військовослужбовця, про призупинення дії контракту;

надсилає витяг із наказу та облікові документи військовослужбовця до органу військового управління, визначеного Міністерством оборони України.

Облік військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, визначено сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Згідно ч. 4 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Судовим розглядом встановлено, що з метою захисту суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України під час триваючої збройної агресії з боку збройних сил російської федерації, військовослужбовці 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №685 від 12.09.2022, були залучені до виконання бойових завдань в районі оборони військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 .

На виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №685 від 12.09.2022 командиром 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 було видано бойовий наказ від 13.09.2022 №03БН та бойове розпорядження від 14.09.2022 №18, згідно яких особовий склад батальйону був зобов`язаний здійснити заміну підрозділів військової частини НОМЕР_3 до 05.00 15.09.2022 та перейти до оборони визначеного району.

У ході проведення заходів заміни рубежів оборони особовий склад в кількості 48 військовослужбовців 1 стрілецького батальйону відмовилися виконувати бойовий наказ командира 1 стрілецького батальйону, щодо заміни підрозділів військової частини НОМЕР_3 на визначених позиціях, мотивуючи це недостатньою бойовою підготовкою та злагодженістю підрозділу, а також низькою забезпеченістю озброєнням, засобами зв`язку, обмундируванням, штатною військовою технікою, засобами розвідки, несприятливими погодними умовами та тривалим перебуванням у дорозі, тобто вчинили непокору.

По даному факту командиром 1 стрілецького батальйону майором ОСОБА_5 була зроблена доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 , на підставі якої, 16.09.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 було направлене до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с.34).

19.09.2022 до з ЄРДР були внесені відомості кримінальне провадження № 0001268 від 19.09.2022, у якому повідомлялось, що у зв`язку із тим, що 16.09.2022 поблизу н.п. Опитне 43 військовослужбовці 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 відмовились виконувати наказ командира 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у їх діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення згідно ч.4 ст. 402 КК України (а.с.70).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2022 № 1065, за вищевказаними фактами, було призначене службове розслідування та командиром військової частини НОМЕР_1 було затверджено акт службового розслідування та видано наказ від 05.11.2022 № 1052 (а.с.29).

Згідно результатів службового розслідування, особовий склад 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у кількості 48 військовослужбовців, у тому числі 25 позивачів, які вчинили непокору та порушили вимоги Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного статуту ЗСУ та їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана» (а.с.30).

Покладено обов`язок на помічника командира з фінансово - економічної роботи начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 (а.с.29 зворотній бік):

- виплатити 48 військовослужбовцям 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана», у тому числі і позивачам, 80 відсотків від встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2022 року, здійснивши перерахунок у жовтні 2022 року;

- не виплачувати 48 військовослужбовцям 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у тому числі і позивачам, які відмовились виконувати бойовий наказ (п.9.7 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29), додаткову винагороду у розмірі 100000 грн або 30000 грн за вересень 2022 року, здійснивши перерахунок у жовтні 2022 року.

Крім того, командуванням військової частини було покладено обов`язок на заступника 1 стрілецького батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_28 направити матеріали службового розслідування до Донецької спеціалізованої прокуратурі у військовій та оборонній сфері Об`єднаних сил та до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (п.3), також, у відповідності до пункту 6 Акту службового розслідуваним даний випадок було доведено до особового складу військової частини НОМЕР_1 в частині, що їх стосується.

Пунктом 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 № 1052 даний випадок доведено до позивачів. Відтак, посилання представника позивачів на те, що вказаний наказ з даного приводу до відома військовослужбовців 2 роти 1 стрілецького батальйону не доводився є безпідставними.

Щодо сумнівів представника позивачів в частині законності підписання командиром ОСОБА_26 наказу №1065 від 16.09.2022 «Про призначення службового розслідування», з огляду на те, що командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_29 звільнено з посади лише наказом №874 від 27.09.2022 (30.09.2022 здав посаду), суд зазначає, що на момент підписанння вказаного наказу командиром військової частини НОМЕР_1 призначений полковник ОСОБА_30 (наказ №840 від 16.09.2022).

Представник позивачів, в обгрунтування протиправності оскаржуваного наказу, також посилається на те, що під час проведення службового розслідування були порушені строки, зокрема, вважає, що на проведення службового розслідування надається один місяць, проте вказане не відповідає дійсності, згідно п.13 розділу 3 наказу 608, загальний строк службового розслідування не може перевищувати 2 місяців.

Судом встановлено, що службове розслідування дійсно не було проведено у визначений Порядком №608 термін, тобто 2 місяці.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що порушення встановленого Порядком №608 терміну на проведення службового розслідування чи нумерації наказів в умовах воєнного стану в Україні було викликано форс-мажорними обставинами, а не умисним зволіканням посадових осіб, жодним чином не вплинуло на встановлені під час проведення такого розслідування обставини вчинення правопорушення військовослужбовцями.

Крім того, факт відмови виконувати наказ командира по заміні інших підрозділів належним чином зафіксовано в службовому розслідуванні та наказі командира. Матеріалами службового розслідування в повній мірі встановлені протиправні дії військовослужбовців, стосовно яких було проведено це службове розслідування, відображено їх неправомірні дії, та причинний зв`язок між діями військовослужбовців та подією, що трапилась.

Враховуючи встановлені у справі обставини та вищевикладене, суд дійшов висновку про відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства та відсутність підстав для його скасування.

Так, відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168, в редакції чинній на момент спірних взаємовідносин, було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, … виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, встановлений наказом МОУ від 07.06.2018 № 260.

Наказом МОУ від 01.04.2022 № 98 внесено зміни до наказу МОУ від 07.06.2018 №260, зокрема доповнено пунктом такого змісту:

«17. На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України».

З метою врегулювання виплат військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168, окремим рішенням Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29 надавались відповідні роз`яснення, зокрема, щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн.

Колегія суддів зауважує, що на момент коли склались спірні взаємовідносини діяло рішення (телеграма окреме доручення) Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 ( (а.с.71-74)), де в пункті 9.7 було вказано, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн…. не включати військовослужбовців, …які відмовились виконувати бойовий наказ (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника).

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язано кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, натомість статтею 16 Статуту внутрішньої служби визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Враховуючи те, що за результатами проведеного службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 №1052 було встановлено, що 16.09.2022 військовослужбовці 1-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у кількості 48 військовослужбовців, у тому числі і позивачі, відмовились виконувати бойовий наказ (розпорядження) в їх діях вбачались ознаки кримінального правопорушення за ст. 402 КК України, додаткова винагороди в розмірі 100 000,00 грн, згідно ПКМУ від 28.02.2022 №168 з урахуванням окремого рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 за вересень 2022 року їм не була виплачена.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при винесені оскаржуваного наказу відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Таким чином, оскаржуваний наказ відповідача є правомірним та не підлягає скасуванню, а підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачів - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 по справі № 480/258/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич