Справа № 500/6136/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6136/23

31 жовтня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №59 від 14.08.2023 про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу Денеги періоди роботи відповідно до його трудової книжки від 20.06.2000 серії НОМЕР_1 з 01.07.1979 по 31.12.1998 та період військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979 та призначити пенсію за віком з 02.08.2023 (з моменту настання права на пенсію).

В обґрунтування позову позивач вказує, що звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком, однак оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області йому відмовлено у призначенні пенсії через незарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.07.1979 по 31.12.1998, оскільки дата заповнення трудової книжки на титульній сторінці (20.06.2000) вказана пізніше, ніж ОСОБА_1 почав працювати, а в архівній уточнюючій довідці від 07.08.2023 №478/06-06 зазначено не повне ПІБ заявника. Також до страхового стажу не враховано період військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979, оскільки в довідці від 04.08.2023 № 357 невірно зазначено дату народження заявника ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

З такою мотивацією позивач не погоджується, бо факт належності ОСОБА_1 архівної довідки про трудовий стаж підтверджується записами трудової книжки від 20.06.2000 серії НОМЕР_1 , виданої на його ім`я, згідно з якими він дійсно працював у вказаний період. Безпідставно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 період військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979, бо такий період підтверджується військовим квитком та довідкою від 04.08.2023 №357, яка була видана повторно, так як в первинній помилково було зазначено невірно дату народження заявника.

Позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період. До страхового стажу підлягає період проходження військової служби. Формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи у строк, встановлений статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

18.10.2023 від ГУ ПФУ в Тернопільській області надійшов відзив на позов (а.с.29-33). Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що на момент звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 досяг віку 65 роки, проте підтверджений страховий стаж склав 2 роки 07 місяці 03 день, що є меншим за необхідний, а отже для призначення пенсії за віком підстав немає. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 20.06.2000 серії НОМЕР_1 з 01.07.1979 по 31.12.1998, оскільки трудова книжка оформлена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: дата заповнення трудової книжки на титульній сторінці (20.06.2000) вказана пізніше, ніж почав працювати позивач, а в архівній уточнюючій довідці від 07.08.2023 № 478/06-06 зазначено не повне ПІБ заявника. Також до страхового стажу не враховано періоди військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979, оскільки в уточнюючій довідці від 04.08.2023 №357 не вірно зазначено дату народження заявника ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Наведені документи не підтверджують страховий стаж позивача та не є належним чином оформленими у розумінні пенсійного законодавства.

Відповідач просив у позові відмовити.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області відзив на позов у строк, встановлений судом, не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), після досягнення віку 65 років, 07.08.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши документи згідно з переліком, вказаним у розписці-повідомленні (а.с.36-37).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Кіровоградській області, рішенням якого №59 від 14.08.2023 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу після досягнення 65 років, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не менше 15 років.

У цьому рішенні вказано, що вік заявника 65 років, страховий стаж складає 2 роки 7 місяців 3 дні.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

періоди роботи згідно трудової книжки від 20.06.2000 року серії НОМЕР_1 , оскільки трудова книжка оформлена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: період роботи з 01.07.1979 по 31.12.1998, оскільки дата заповнення трудової книжки на титульній сторінці (20.06.2000) вказана пізніше, ніж почав працювати, а в архівній уточнюючій довідці від 07.08.2023 № 478/06-06 зазначено не повне ПІБ заявника;

період військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979, оскільки в уточнюючій довідці від 04.08.2023 №357 не вірно зазначено дату народження заявника ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с.13).

Позивач не погоджується з рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення, дії відповідачів як суб`єктів владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону N 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, законодавець передбачив зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

До стажу роботи зараховується, серед іншого, також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю; військова служба.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 6 цього Порядку визначено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Щодо зарахування військової служби, то документом, що підтверджує такий період може бути військовий квиток або довідка територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , дата заповнення 20.06.2000 з проставленням печатки Селянської спілки «Весна».

Записи про трудову діяльність:

запис №1, 01.07.1979 прийнятий на роботу в Селянську спілку «Весна» шофером, протокол №3 від 01.07.1979,

запис №2, 31.12.1998 звільнений з роботи згідно з поданою заявою, протокол №9 від 31.12.1998 (а.с.9).

Такі відомості про роботу відповідачем 1 не зараховані до страхового стажу через дату заповнення трудової книжки 20.06.2000, тобто пізніше, ніж позивач почав працювати.

Дійсно дата заповнення трудової книжки ОСОБА_1 проставлена датою, коли позивач не працював в Селянській спілці «Весна», проте такі обставини не можуть бути підставою для відмови зарахувати спірний період.

Вимоги до заповнення трудових книжок передбачені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування (пункт 2.2 Інструкції №58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. . Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу (пункт 2.14 Інструкції №58).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з абзацом другим пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що вимоги до внесення записів до трудової книжки, заповнення титульної сторінки прямо передбачені Інструкцією № 58. Заповнюється трудова книжка відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, записи завіряються або такою особою або керівником та скріплюються печаткою. У трудовій книжці позивача у відомостях про роботу записи виконані у відповідності до вимог Інструкції №58. При цьому працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, у тому числі проставлену дату в трудовій книжці про її заповнення, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Також судом встановлено, що спірний період додатково підтверджується архівною довідкою трудового архіву Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області від 07.08.2023 №478/06-06 про трудовий стаж. Зміст цієї довідки зводиться до того, що в документах архівного фонду Селянської спілки «Весна» в книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника за 1979-1999 роки є дані щодо відпрацьованих людиноднів та нараховану заробітну плату ОСОБА_1 (так в документах) за періоди роботи з 1979 по 1999 роки. Довідка містить інформацію в розрізі кожного року з зазначенням встановленого мінімуму людиноднів, відпрацьованого мінімуму людиноднів та заробітної плати (а.с.14).

Довідка не містить повністю прізвище, ім`я по батькові особи, проте такий недолік у відсутності по батькові ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірний період до страхового стажу. Дані довідки узгоджуються з записами трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , дата заповнення 20.06.2000.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні Головного управління не оспорюються інші відомості, вказані у архівній довідці та трудовій книжці позивача стосовно періоду роботи у Селянській спілці «Весна».

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував період трудової діяльності позивача у Селянській спілці «Весна» з 01.07.1979 з 31.12.1998 згідно з відомостями трудової книжки та архівною довідкою до його страхового стажу.

Щодо незарахування строкової військової служби, то суд встановив, що на підтвердження проходження строкової військової служби позивач разом з заявою про призначення пенсії за віком надав відповідачу довідку №357 від 04.08.2023, видану другим відділом Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області (а.с.38). У довідці зазначено, що вона видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому що він дійсно проходив службу в Збройних Сила з 05.05.1977 по 23.05.1979, підстава військовий квиток НОМЕР_2 . Фактично у довідці зазначено інформацію про позивача, проте невірно вказано число його народження. Відповідач використав це як підставу не зарахувати військову службу до страхового стажу.

Таку підставу суд оцінює критично, бо фактично при видачі довідки територіальний центр комплектування та соціальної підтримки пропустив описки, яка в подальшому була ним виправлена з видачею іншої довідки (а.с.18), але такий період додатково можна було з`ясувати за даними військового квитка НОМЕР_2 , або вказати не недолік довідки та необхідність його усунення у разі сумніву відповідача, що мова йде саме про заявника.

Відомостями військового квитка НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 , підтверджується, що він проходив військову службу у період з 05.05.1977 по 23.05.1979 (а.с.16-17).

Відтак, період проходження військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979 підтверджений належними та допустимими доказами і підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

З огляду на встановлені обставини у цій справі, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 14.08.2023 №59 в частині незарахування до страхового стажу позивача спірних періодів роботи у Селянській спілці «Весна» з 01.07.1979 по 31.12.1998 та періоду строкової військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979 є протиправним та підлягає скасуванню.

Також наявні достатні та обґрунтовані підстави для зобов`язання відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 роботу у Селянській спілці «Весна» з 01.07.1979 по 31.12.1998 з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та строкову військову службу з 05.05.1977 по 23.05.1979.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком з 02.08.2023, то суд зазначає таке.

За нормами частини першої статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років (частина третя статті 26 Закону № 1058-ІV).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнув віку 65 років ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто набув право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV при наявності необхідного страхового стажу.

Як слідує з розрахунку зарахованого відповідачем страхового стажу позивача, на час звернення за призначенням пенсії його загальний страховий стаж складає 2 роки 7 місяців 3 дні (а.с.58), про що також вказано в оскаржуваному рішенні (а.с.13).

Додатково до зарахування до страхового стажу підлягають спірні періоди з 01.07.1979 по 31.12.1998 з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та період строкової військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979.

У разі зарахування до страхового стажу цих спірних періодів, страховий стаж позивача, що враховується для призначення пенсії, становитиме більше 15 років та є достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону №1058-ІV вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсійного віку 65 років позивач досяг 01.08.2023 і з цього часу набув право на пенсію. Із заявою про призначення пенсії звернувся 07.08.2023, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, який дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 26 Закону №1058-ІV, тому є підстави для призначення пенсії з дня, що настає за днем настання права на пенсію.

З огляду на вищезазначене, враховуючи повноваження суду, визначені пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, позовні вимоги в цій частині слід також задовольнити та зобов`язати відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 02.08.2023, тобто з дня, що настав за днем досягнення 65-річного віку і набуття права на пенсію.

При цьому при визначенні відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, який має зарахувати страховий стаж та розглянути питання про призначення пенсії позивачу, суд враховує, що 30.03.2021 набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1), якою внесені зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналізуючи вищезазначені норми Порядку №22-1, суд зазначає, що:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (пункт 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 структурним підрозділом органу, що призначає пенсію визначено ГУ ПФУ в Кіровоградській області, тому належним відповідачем у спірних правовідносинах є ГУ ПФУ в Кіровоградській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву позивача про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

ГУ ПФУ в Тернопільській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для задоволення щодо нього позовних вимог.

З огляду на викладене вище, відповідно до частини другої статті 9 КАС України (якою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень) наявні підстави для виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача та прийняття рішення про зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії, періоду роботи ОСОБА_1 в Селянській спілці «Весна» з 01.07.1979 по 31.12.1998 та періоду строкової військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979 та призначити з 02.08.2023 пенсію за віком на підставі Закону №1058-ІV.

Аналогічні висновки зроблені Восьмим апеляційним адміністративним судом у постановах від 06.04.2023 по справ №500/4180/22, від 16.05.2023 по справі № 500/4234/22, від 05.06.2023 № 500/644/23.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, відповідач ГУ ПФУ в Кіровоградській області діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, недобросовісно.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Кіровоградській області судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 536,80 грн, сплачений відповідно до квитанції від 25.09.2023 (а.с.20).

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.08.2023 №59 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи в Селянській спілці «Весна» з 01.07.1979 по 31.12.1998 та період строкової військової служби з 05.05.1977 по 23.05.1979 та призначити з 02.08.2023 пенсію за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вулиця Соборна 7А, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Повний текст рішення складений та підписаний 31 жовтня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.