Справа № 580/7367/21
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року справа № 580/7367/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПРАВЛІННЯ СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

22.09.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до УПРАВЛІННЯ СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Гоголя, будинок 240; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо необхідності при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно застосувати січень 2008 року, як місяць для обчислення індексу споживчих цін, для розрахунку індексації грошового забезпечення (так званий «базовий місяць»);

зобов`язання відповідача при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно застосувати січень 2008 року, як місяць для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (так званий «базовий місяць»).

Обгрунтовуючи зазначив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №580/3023/21 за його позовом до відповідача його бездіяльність щодо необхідності нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за вказаний період було визнано протиправною та зобов`язано нарахувати і виплатити йому індексацію. Вважає, що на виконання рішення суду відповідач виплатив індексацію у меншому розмірі, ніж передбачено вимогами законодавства та без застосування базового місяця січня 2008 року.

Ухвалою від 24.09.2021 суд відмовив у відкритті провадження. Позивач її оскаржив у апеляційному порядку. 14.02.2022 на підставі постанови від 27.01.2022 Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача надійшла адміністративна справа №580/7367/21 для продовження розгляду Черкаським окружним адміністративним судом. Вказана справа передана для продовження розгляду судді Бабич А.М.

Ухвалою від 15.02.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а її розгляд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 16 березня 2022 року ухвалою суд задовольнив клопотання (вх. від 11.03.2022 №8996/22) відповідача та зупинив провадження у справі на період до припинення перебування відповідача переведеним на воєнний стан. Ухвалою від 02 жовтня 2023 року суд поновив провадження в адміністративній справі №580/7367/21, продовжив її судовий розгляд та зобов`язав відповідача невідкладно надати суду до 16.10.2023 відзив на позовну заяву та докази фактично нарахованої та виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 та докази застосування базового місяця під час її нарахування.

16.10.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що у період з 01.12.2015 до 28.02.2018 індексація грошового забезпечення військовослужбовцям СБ України не виплачувалась через відсутність видатків. Для виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №580/3023/21 відповідач нарахував та виплатив позивачу 13.08.2021 платіжним дорученням №1204 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 в сумі 6860,53грн із застосуванням місяця обчислення споживчих цін квітня 2015 року, як місяця останнього підвищення грошового доходу позивача за рахунок збільшення розміру премії. Із 01.12.2015 будь-яке зростання доходів громадян мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації. Базовий місяць позивача розрахований відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078). Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078. Додатково зазначив, що єдиною підставою для зміни місяця підвищення у цілях нарахування індексації за період після 01.12.2015 Порядок №1078 визначає саме зміну тарифних окладів, що відбулась після набрання чинності новою редакцією п.5 Порядку, передбаченою постановою КМУ від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», тобто після 01.12.2015. У спірний період зміни посадового окладу позивача відбулися у січні 2013 року у зв`язку з призначенням з 17.01.2013 на посаду зі збільшеним посадовим окладом. За фактичних обставин спору підвищення посадового окладу позивача визначає січень 2013 року, а не січень 2008 року базовим щодо спірного періоду з 01.12.2015 до 28.02.2018. Вказані доводи ґрунтуються на позиції Верховного Суду у постанові від 09.03.2023 у тотожній справі №160/6645/21. Стверджує, що розрахунок із застосуванням базового місяця січня 2008 року призведе до того, що помісячний розмір індексації за кожний місяць спірного періоду з 01.12.2015 до 28.02.2018 перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Нарахована сума індексації не може перевищувати суму, з якої вона розраховується. Вважає, що нарахована позивачем сума індексації є помилковою, обумовлена застосуванням січня 2008 року за формальною ознакою місяця підвищення посадових окладів військовослужбовців згідно з постановою №1294. Додатково зазначив, що чітко виконував норми відомчих нормативно-правових актів, виданих головним розпорядником коштів та в межах визначених обсягів фінансування.

Ухвалою від 30.10.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходило, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з довідкою відповідача від 12.11.2019 №11/430 позивач проходив військову службу у відповідача з 13.04.1992 (наказ УСБ України в Черкаській області від 13.04.1992 №84-тс) до 30.06.2019 включно (наказ СБ України від 31.05.2019 №693-ОС про звільнення та наказ Управління СБ України в Черкаській області від 26.06.2019 №60-ОС про виключення зі списків особового складу).

Довідкою відповідача від 12.10.2023 підтверджується, що позивач під час проходження військової служби у відповідача займав посади:

03.04.1992-05.07.2010 на посадах оперативного складу;

05.07.2010-17.01.2013 на командирських посадах;

17.01.2013-30.06.2019 на посаді заступника начальника відділу;

Звільнений з військової служби наказом СБ України від 31.05.2019 №693-ос.

Відповідно до довідки відповідача про зміну посадового окладу в грошовому забезпеченні позивача за період 01.01.2008-28.02.2018 посадовий оклад позивача 01.01.2008 становив 1100,00грн, з 26.12.2008 1200,00грн, з 24.12.2009 1300,00грн, з 05.07.2010 1358,00грн, з 17.01.2013 1552,00грн.

Отже, протягом спірного періоду посадовий оклад позивача не змінювався.

Із даних автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду «Діловодство» суд установив, що на його розгляді перебувала адміністративна справа №580/3023/21. Рішенням Черкаський окружний адміністративний суд від 08 липня 2021 року, яке набрало законної сили 12.08.2021, позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно. Зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно.

Тому 13.08.2021 відповідач виплатив позивачу платіжним дорученням від 11.08.2021 №1204 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 в сумі 6757,62грн. Довідкою-розрахунком щодо нарахування індексації позивачу у період з 01.12.2015 до 28.02.2018 підтверджується застосування відповідачем для обчислення базовим місяцем квітня 2015 року. У грудні 2015 року позивачу нараховано 30,32грн, з січня до квітня 2016 року 50,99грн, у травні 2016 року 53,65грн, з червня до листопада 2016 року 140,65грн, у грудні 2016 року 227,20грн, з січня до лютого 2017 року 227, 20грн, з березня до квітня 2017 року 297,60грн, у травні 2017 року 313,22грн, з червня до серпня 2017 року 387,32грн, з вересня до листопада 2017 року 451,31грн, у грудні 2017 року 540,93грн, з січня до лютого 2018 року 540,93грн(всього 6860,53грн).

Із листа відповідача від 09.09.2021 №73/21/Ш-352/14 суд установив, що позивач звертався до нього заявою від 18.08.2021 щодо виплати індексації грошового забезпечення. Зазначеним листом відповідач повідомив, що за вказаним вище судовим рішенням нарахував та виплатив індексацію за період 01.12.2015 до 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця квітня 2015 року. Щодо застосування базового місяця січня 2008 року при нарахуванні та виплаті індексації рішенням суду відмовлено.

Не погодившись із її розміром позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ) грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 03.07.1991 №1283-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі Закон №1283-ХІІ) встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

На підставі ч.1 ст.2 Закону №1283-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Такого ж висновку дотримується судова практика Верховного Суду (відповідний висновок у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17, який підлягає безумовному врахуванню судами нижчих інстанцій на підставі ч.5 ст.242 КАС України).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5- рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відсутність законодавчого механізму для нарахування та виплати індексації за періоди, в яких була відсутня фінансова можливість такої виплати, не є підставою для позбавлення особи права на отримання коштів (мирне володіння його майном), виплата яких передбачена законом.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Право позивача на отримання індексації за спірний період підтверджене судовим рішенням у справі №580/3023/21. Тому вказані обставини не підлягають доказуванню повторно. Водночас спірним у цій справі є порядок обчислення індексації, а саме визначення базового місяця.

Відповідно до ст.6 Закону №1283-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.9 Закону індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. У разі коли дохід, що виплачується одним підприємством, установою, організацією, формується з різних джерел, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частці в загальному доході.

Абзацом першим ст.10 Закону №1283-ХІІ визначено, що індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Доходи від роботи за сумісництвом, на умовах погодинної оплати поза основним місцем роботи індексуються в розмірі, що з урахуванням оплати праці за основним місцем роботи не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок №1078), згідно з п.2 якого індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Відповідно до абз. 5 п.4 Порядку №1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

В абз.5 п.1.1. Порядку №1078 встановлено для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.

Отже, індексація нараховується з наступного місяця, з якого відбулося підвищення цін на споживчі товари та послуги.

Відповідно до абз.4 п.1.1 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком.

До Порядку №1078 внесено зміни згідно з постановою Кабміну України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», відповідно до якої п.5 Порядку №1078 викладено в новій редакції. Зокрема, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Якщо підвищення грошового доходу відбулося не з 1 числа місяця, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу з урахуванням положень цього Порядку.

Відповідно до п. 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Отже, законодавчо встановлена максимальна межа нарахованої індексації.

Згідно з абзацом другим п.3 згаданої вище постанови Уряду України №1013 для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (Офіційний вісник України, 2003 р., № 29, ст. 1471). Водночас жодної норми про зміну базового місяця для нарахування індексації вона не містить. Оскільки у спірному періоді індексація нарахована позивачу та спір виник виключно щодо методики її обчислення (обрання вірного базового місяця), з огляду на відсутність доказів збільшення посадового окладу позивача чи зміни його посад у спірному періоді, доводи відзиву щодо збільшення грошового доходу в розмірі, що значно перевищує зростання споживчих цін (інфляцію) за вказаний період, не обґрунтовані.

Відповідно до абз.3 п.1.1 Порядку №1078 індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

На момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №1294), якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців. Відповідно до п.13 Постанови №1294 вона набрала чинності з 01.01.2008. Тобто датою, з якою позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації. Вона діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме з 01.03.2018. Отже, з березня 2018 року змінився базовий місяць для нарахування індексації позивача.

Суд врахував, що відповідач, на фінансовому забезпеченні якого перебував позивач, не надав жодних належних, допустимих та достатніх доказів збільшення грошового забезпечення позивача у спірному періоді, у т. ч. додаткових його видів, зміни посади тощо.

Проаналізувавши Постанову №1294 в період її дії з 01.01.2008 до 01.03.2018, суд встановив незмінність встановлених Урядом України розмірів посадових окладів військовослужбовців. Тобто, січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів).

Отже, відповідно до чинності Порядку №1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача до березня 2018 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, в якій вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 має застосовуватись січень 2008 року.

Врахувавши викладені вище норми законодавства суд дійшов висновку, що для спірного періоду з 01.12.2015 до 28.02.2018 відповідач мав застосувати базовий місяць для індексації січень 2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач для виконання вказаного вище рішення суду за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 (спірний період) нарахував та виплатив індексацію грошового забезпечення в сумі 6757,62грн, застосувавши базовий місяць квітень 2015 року. Водночас зміна посади чи окладу позивача, у т. ч. збільшення розміру премії, інші обставини, з якими закон пов`язує зміну базового місяця для проведення індексації на квітень 2015 року, не доведена жодним належним, достовірним та допустимим доказом. Отже, посилання позивача на те, що сума нарахованої відповідачем індексації такого періоду обчислена неправильно, обґрунтовані.

Оскільки у спірному періоді індексація позивачу нарахована та виплачена з невірно обраним базовим місяцем, саме в цьому відбулося порушення заявленого права. Докази фактичного збільшення посадового окладу та грошового забезпечення позивача з 01.12.2015 до 28.02.2018 відсутні. Отже, відповідач не довів наявності підстав для зміни базового місяця та правомірності застосування для обчислення розміру індексації грошового забезпечення позивача іншого базового місяця. Відповідно до Порядку №1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача до березня 2018 року. Однак при обчисленні індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 відповідач невірно застосував базовий місяць квітень 2015 року. Тобто, такі дії, а не бездіяльність порушують право позивача на належний розмір індексації. Заявлений позивачем розрахунок відповідає зазначеним вище вимогам закону щодо вірного обчислення індексу споживчих цін для розрахунку сум індексації.

Посилання на втрату чинності редакцією п.5 Порядку №1078 у зв`язку з подальшою її зміною не враховано, оскільки порушення права позивача відбулося в період її дії. Як наслідок, відновлення порушеного права можливе виключно у спосіб, що відповідає нормі, чинній у період її порушення.

Невиконання відповідачем обов`язку щодо необхідності при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно застосувати січень 2008 року, як місяць для обчислення індексу споживчих цін, для розрахунку індексації грошового забезпечення (так званий «базовий місяць»), свідчить про недотримання вимог Закону та допущення відповідачем поведінки, що не відповідає вимогам закону. Тому суд дійшов висновку, що протиправними є дії відповідача щодо застосування для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 базовим місяцем квітня 2015 року. Належним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу з урахуванням виплаченої суми індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно, застосувавши січень 2008 року, як місяць для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (так званий «базовий місяць»).

Отже, позов обґрунтований у вказаних вище частинах та підлягає частковому задоволенню.

Зважаючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та не надав доказів понесення судових витрат, відсутні підстави для його розподілу згідно зі ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 134-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії УПРАВЛІННЯ СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ щодо врахування базовим місяцем квітня 2015 року для нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно.

Зобов`язати УПРАВЛІННЯ СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Гоголя, будинок 240; ) перерахувати та виплатити з урахуванням виплаченої суми ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно, застосувавши січень 2008 року, як місяць для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (так званий «базовий місяць»).

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 30.10.2023.