Справа № 260/5662/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5662/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Бородіна, буд. 22,м. Ужгород, Закарпатська область,88000) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким просить:

1.Визнати протиправною бездіяльність Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не видачі ОСОБА_1 довідки про перелік та вартість належного йому речового майна, не отриманого на час звільнення з військової служби.

2.Зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки:

видати ОСОБА_1 довідку про перелік та вартість речового майна, яке підлягало до видачі та не отримане ним на час звільнення з військової служби у відставку;

здійснити виплату грошової компенсації вартості за не отримане ним речове майно на час звільнення з військової служби у відставку.

Позиції сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 07.03.2022 року був мобілізований за згодою до Збройних Сил України, а 30.01.2023 року - звільнений у відставку за підпунктом "а" п.2 ч.4 ст.26 ЗУ " Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі . 16 лютого 2023 року після передачі справ і посади виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 па підставі наказу від 16.02.2023 № 64.

Однак, Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки протиправно не виплатив позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день звільнення з військової служби, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Підставою для відмови позивачу у виплаті грошової компенсації за неотримане речове майно у телеграмі вказаний пункт 29 розділу V Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 (далі - наказ МОУ № 232), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898 (далі - Інструкція № 232).

Однак на думку позивача, пунктом 29 Інструкції № 232 в редакції від 07.09.2021 (наведений вище) не регулюється та не змінюється механізм виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

31 липня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позов , відповідно до якого , Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) дані позовні вимоги не визнає. Зазначає, що Довідка про вартість речового майна видається лише щодо майна, що належить до видачі у відповідності до п.4 Порядку №178.

З огляду на те, що позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації, отже, на момент звільнення з військової служби майно, яке належало до видачі позивачу (у відповідності до п.17, п.19 Інструкції №232) - було відсутнє. Виплата компенсації за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходили військову службу під час мобілізації, чинним законодавством не передбачена. Дана виплата для мобілізованих військовослужбовців також не передбачена кошторисом ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, рішення про відмову доведено в порядку підпорядкованості, порядок подальшого ознайомлення військовослужбовця з прийнятим рішенням не входить до компетенції Закарпатського ОТЦК та СП. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 150 000 грн., при цьому, жодним доказом такі вимоги не підтверджує.

04 серпня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив,де зазначає мотиви аналогічні позову.

30 серпня 2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, відповідно до яких зазначає, що Позивач лише раз звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з рапортом від 31.01.2023 із проханням порушити клопотання перед командуванням ІНФОРМАЦІЯ_3 , як уповноваженим органом забезпечення, про надання йому довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, з подальшою виплатою грошової компенсації за неотримане речове майно.Тобто рапорт Позивача було розглянуто, по ньому було прийняте рішення про відмову у задоволені рапорту, та доведено начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку підпорядкованості телеграмою від 01.02.2023 №1088/12/346, тому вимоги Позивача щодо визнання бездіяльності Відповідача протиправною не підлягають задоволенню.

Обставини встановлені судом.

З 07.03.2022 року згідно Витягу з Наказу начальника Хустського РТЦК та СП ( по стройовій частині) від 07.03.2022 року №47, ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на всі види забезпечення на посаду НАЧАЛЬНИКА ВІДДІЛЕННЯ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ Хустського РТЦК та СП .

30.01.2023 року згідно наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 " ( по особовому складу) від №61 звільнений у відставку за підпунктом "а" п.2 ч.4 ст.26 ЗУ " Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі.

Згідно Витягу з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( по стройовій частині) від 16.02.2023 № 64 після передачі справ і посади виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31 січня 2023 року, ОСОБА_1 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 із проханням порушити клопотання перед командуванням ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, з подальшою виплатою грошової компенсації за неотримане речове майно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. № 178 " Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

Вказаний рапорт отриманий ІНФОРМАЦІЯ_5 31.01.2023 р. за Вх.№552.

Закарпатський ОТЦК та СП листом від 01.02.2023 року №1088/12/346 повідомив позивача, що:

"Відповідно до норми №1 військовослужбовці, призвані під час мобілізації . на особливий період. забезпечуються зазначеними предметами (див. норм №1) на період проходження служби.

Згідно норми №57 щодо забезпечення милом ЗСУ- військовозобов`язані, призвані на військову службу за мобілізацією на туалетні потреби, на місяць 1 людину з розрахунку 200 грамів., на миття в лазні - 100 грамів. Згідно до (примітки 2.) мило на миття в лазні видасться військовослужбовцям у разі, коли вони розміщенні в казармі.

Пропоную забезпечити полковника ОСОБА_2 туалетним милом для особистих потреб відповідно до норми 57 в кількості 2,00 кг, за період проходження служби.

Згідно телеграми начальника тилу командування логістики Сухопутних військ Збройних Сил України, відповідно до абзацу дев`ятого пункту 29 розділу розділу V Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 ( зі змінами) при звільненні військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період вони вибувають з майном особистого користування. Речі, які ними не були отримані з будь-яких причин за період служби, під час звільнення не видаються. Інвентарні речі здаються на речовий склад військової частини.

Ураховуючи викладене компенсація за недоотримане речове майно вказаній категорії військовослужбовців не враховується та не виплачується".

Мотиви та норми права застосовані судом.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії, конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

З фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини врегульовано зокрема Законом України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон №2011-XII) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абз. 1 ч. 1ст. 9 Закону №2011-XIIдержава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом 2 п.1ст.9-1 Закону №2011-ХІІ встановлено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби Безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

З 22.03.2016 набув чинності Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178(надалі Порядок №178).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема звільнення з військової служби.

Відповідно до п.4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (п.5 Порядку № 178).

З системного аналізу наведених норм слідує, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Отже, виплата грошової компенсації вартості неотриманого речового майна має на меті покрити фактичні (дійсні) витрати, які військовослужбовець поніс у зв`язку з придбанням предметів, речей для забезпечення потреб, пов`язаних з проходженням військової служби. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року, тобто року, в якому здійснено таку виплату (року виключення позивача зі списків особового складу й здійснення виплати компенсації).

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17 березня 2020 року по справі №815/5826/16, від 14 листопада 2018 року по справі №809/1488/16.

Конституційний Суд України у рішеннях від 06.07.1999 №8-рп/99 та від 20.03.2002 №5-рп/2002 неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Разом з тим, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (ст.3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні»).

Так, механізм та норми речового забезпечення майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період врегульовано наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 767/ 28897 (включено до Єдиного державного реєстру нормативно - правових актів 07 червня 2016 року з присвоєнням реєстраційного коду 82097/2016 та опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 17 червня 2016 року № 45). згідно з яким забезпечення військовослужбовців речовим майном особистого користування, інвентарним майном та засобами індивідуального захисту здійснюється за встановленими нормами, а саме:

Норма № 1 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (бойовий єдиний комплект (БСК)), якими забезпечуються всі категорії військовослужбовців, а також резервісти та особи, призвані на навчання, збори;

Норма № 2 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (бойовий спеціальний комплект (БСК)), якими забезпечуються військовослужбовці Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту на період проведення бойових дій, занять (тренувань). навчань та під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

При цьому пунктом 29 розділу V Інструкції про організацію речовою забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 (далі - наказ МОУ № 232), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898 , не регулюється та не змінюється механізм виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який на сьогодні визначено Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178(надалі Порядок №178) та згідно з абзацом другим пункту3 якого грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема. звільнення з військової служби.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 150 000,00 гривень моральної шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок його протиправних незаконних дій, суд зазначає наступне.

Згідно статті 56 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, приписами частин першої та другої статті 23 Цивільного кодексу України де передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини частина перша статті 1167 Цивільного кодексу України).

Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктами 4, 5 зазначеної постанови у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Дану частину позовних вимог позивач мотивував тим, що неправомірними діями відповідача, йому нанесено моральні збитки.

З урахуванням обставин справи, наявних у справі письмових доказів факт заподіяння моральної шкоди позивачем не доведено, позаяк позивачем не зазначено, в чому саме полягають моральні страждання, їх характер та тривалість, з яких міркувань останній виходив визнаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Бородіна, буд. 22,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Бородіна, буд. 22,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) щодо невидачі ОСОБА_1 довідки про перелік та вартість належного йому речового майна, не отриманого на час звільнення з військової служби.

3.Зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки ( АДРЕСА_2 , ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) довідку про перелік та вартість речового майна, яке підлягало до видачі та не отримане ним на час звільнення з військової служби у відставку та нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на час звільнення з військової служби у відставку.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова