Справа № 759/7249/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: П`ятничук І.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Справа № 759/7249/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про скасування постанов та закриття справи

про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - Відповідач), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 31.03.2023 № 269 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 стверджував, що спірна постанова прийнята з порушенням процедури та є протиправною, оскільки його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, а також такий розгляд здійснено за його відсутності.

2. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, є доведеним.

Разом з тим суд зазначив, що Позивач вчинив правопорушення, пов`язане з порушеним законодавства про мобілізацію під час воєнного стану і дії правового режиму особливого періоду, що в діянні ОСОБА_1 містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а тому Відповідачем правомірно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП.

Також суд зазначив, що Відповідачем дотримано вимоги законодавства при винесенні оспорюваної постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , оскільки посадовою особою, яка винесла постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу Позивача і накладено штраф у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наводячи доводи, аналогічні тим, що були викладені в його позові та стверджуючи, що Відповідачем при винесенні спірної постанови було проігноровано норми щодо розгляду справи, оскільки його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, проведено такий розгляд за його відсутності, складення протоколу, відсутність кваліфікуючих ознак.

Такі порушення, на переконання Апелянта, не є суто формальними та вказують на протиправність оскаржуваної ним постанови.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції у цій справі прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2023 та від 16.10.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому у своєму відзиві Відповідач наголошує, що бойова повістка Позивачу про відправлення його до війська загальної мобілізації була вручена під особистий підпис 18.01.2023 про його виклик до Святошинського ТРЦК та СП 20.01.2023 о 07:00 год., але Позивач за викликом не з`явився.

Водночас Відповідач зазначає, що надані Позивачу поштовими листами направлялися повістки про його виклик до Святошинського ТРЦК та СП, але Позивач такі листи ігнорував, у зв`язку з чим старшим лейтенантом складно рапорт, в наступному - відповідний протокол та винесено оскаржувану Позивачем постанову.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.01.2023 ОСОБА_1 в установленому законом порядку була вручена судова повістка під особистий підпис про виклик до Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 20.01.2023 року, але ОСОБА_1 не з`явився.

У подальшому Позивачу поштовими листами неодноразово направлялись повістки про його виклик до Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які Позивачем були проігноровані, про що старшим лейтенантом офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був складений відповідний рапорт.

31.03.2023 головним сержантом - командиром відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони Святошинського районного в м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних Сил України молодшим сержантом Журавель О. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

У вказаному протоколі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Києві по вулиці Онискевича 1 військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_1 , якого на виконання Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та на підставі Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» наказом начальника Святошинського РТЦК та СП м. Києва було призначено в команду 199 НЦ на 20.01.2023 з метою направлення у військову частину для проходження військової служби під час воєнного стану, отримав повістку на його власне ім`я, про що є розписка. У зазначений день Позивач до Святошинського РТЦК та СП м. Києва не з`явився, чим порушив обов`язок встановлений частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з`являтись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Таким чином вчинив правопорушення, пов`язане з порушеним законодавства про мобілізацію під час воєнного стану і дії правового режиму особливого періоду.

31.03.2023 начальником Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 269, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сум 5100,00 грн.

8. Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію-тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб- від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період- тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У статті 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

У ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 249 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

У ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

Разом з тим передумовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та винесення відповідної постанови є її сповіщення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому обов`язку контролюючого органу щодо сповіщення особи кореспондує її право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права тощо.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги и, колегія суддів звертає увагу на те, що як убачається з матеріалів справи та не спростовано Позивачем, 18.01.2023 він отримав повістку про його виклик до Святошинського ТРЦК та СП 20.01.2023, але за викликом не з`явився та причини неявки не повідомив у жодний спосіб. Наступні повістки, які були надіслані поштою, Позивач не отримував.

Тож, колегія суддів погоджується з висновками Відповідача про те, що Позивач вчинив саме те правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, за яке його було притягнуто до відповідальності.

12. Разом з тим, аналізуючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що Позивачу надсилалось сповіщення про дату, час та місце розгляду його справи про адміністративне правопорушення.

Більш того Відповідач не наводить спростувань доводів Апелянта про те, що відповідне сповіщення йому не надсилалось взагалі.

Означені обставини вказують на порушення процедури розгляду відповідної справи про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, які у свою чергу вказують на те, що відповідні процесуальні права Позивача (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання тощо) були знівельовані, що зумовлює протиправність винесення спірної постанови.

13. Водночас, судова колегія зазначає, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи вищевикладене, зокрема обставини цієї справи, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх у вказаний спосіб, скасувавши оскаржувану Позивачем постанову та надіславши його справу на новий розгляд до Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

14. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

15. Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

16. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року - скасуванню, позов - задоволенню частково.

17. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої, третьої, шостої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, враховуючи обсяг позовних вимог, які задоволені судом, понесені Позивачем витрати на сплату судового збору (536,80 грн + 805,20 грн = 1342) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1342 : 2 = 671,00 грн.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 31.03.2023 № 269, винесену Святошинським районним у м. Києві територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Надіслати справу ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення до Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки на новий розгляд.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 671,00 (шістсот сімдесят одна) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 31 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев