Справа № 480/8196/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року Справа № 480/8196/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/8196/23 за позовом приватного виробничого підприємства «Вибір» до Львівської митниці про скасування рішення та картки відмови,-

У С Т А Н О В И В:

Приватне виробниче підприємство «Вибір» (далі - позивач, ПВП "Вибір") звернулось з позовною заявою до Львівської митниці (далі - відповідач, Львівська митниця), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2023/900593/1 від 28.06.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002230.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.06.2023 до структурного підрозділу відповідача подано електронну митну декларацію 23UA34U0, згідно з якою до митного оформлення пред`являлися товари, а саме: пальміт (пальмітинова кислота) 22 МТ та пальмак 80-16 22 МТ. Після прийняття митної декларації до митного оформлення, посадовою особою відповідача декларантові направлено електронне повідомлення, в якому зазначалось про необхідність надання документів що підтверджують митну вартість для вирішення спірного питання правильності її визначення.

У відповідь на вказане повідомлення митниці, позивач надав банківський платіжний документ від 15.06.2023, що підтверджує оплату товару, прайс-лист, комерційну пропозицію, договір на перевезення № 1 від 21.06.2023, а також повідомив, що всі інші документи надавались разом з декларацією..

Після опрацювання отриманих документів, 28.06.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2023/900593/1, відповідно до якого заявлену декларантом митну вартість товарів скориговано за другорядним методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, використавши джерелом інформації митну декларацію № UA500500/202319341 від 06.06.2023.

В подальшому, відповідачем на митну декларацію 23UA34U0 було винесено і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002230, згідно з якою декларанта зобов`язано заповнити нову митну декларацію з урахуванням згаданого рішення про коригування митної вартості.

На переконання позивача, вказане рішення про коригування митної вартості і картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки при поданні митної декларації було виконано усі вимоги частини 2 статті 53 МК України щодо надання повного обсягу необхідних для визначення розміру митної вартості документів, які не містили ані розбіжностей, ані неповноти заявлених даних, що свідчило про відсутність підстав для додаткового витребування інших документів.

Крім того, позивач зауважив на тому, що оскаржуване рішення не містить жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії порівнюваних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Ухвалою суду від 04.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/8196/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Львівська митниця з позовними вимогами не погодилась, у відзиві на позовну заяву (а.с. 49-53) зазначила, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, було здійснено контроль наявності в наданих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. За результатами контролю встановлено, що, по-перше, в інвойсі № KGР0783399 від 22.06.2023 вказаний номер замовлення 770057, яке не надано до митного оформлення, а по-друге, на виконання пунктів 5.1, 6 специфікації № 30 від 30.05.2023 до контракту № 20436 від 05.03.2020, позивач зобов`язаний сплатити 100% вартості товару, що складає 51 920 євро, в той час, коли до митного оформлення був наданий платіжний документ на суму 25 960 євро, у якому вказано що ця сума є передоплатою по контракту № 20436 від 05.03.2020 та специфікації № 30 від 30.05.2023.

З огляду на зазначене, відповідач дійшов висновку про невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, визначеної за основним методом. На переконання Львівської митниці, у сукупності перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товарів.

У зв`язку з цим, на підставі статті 53 Митного кодексу України, декларанту надсилалась вимога про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості.

На виконання вказаної вимоги, позивач надав платіжний документ, прайс-лист, комерційну пропозицію та договір на перевезення. Втім, на думку відповідача, оскільки наданий прайс-лист від 01.06.2023 адресований ПВП «Вибір», тобто, має суб`єктивний характер, суперечить суті прайс-листа, який має бути адресовано необмеженій кількості потенційних покупців, зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції не можливо.

Беручи до уваги ненадання витребуваних документів, зважаючи на наявність підстав вважати подані декларантом документи необ`єктивними і такими, що мають розбіжності та не підтверджують в повному обсязі складові митної вартості заявленого товару, відповідач дійшов висновку про неможливість використання основного методу визначення митної вартості товару - за ціною договору та необхідність коригування заявленої митної вартості за другорядним методом передбаченим статтею 60 Митного кодексу України за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Так, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, 28.06.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900593/1, а також винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002230 згідно з якою декларанта зобов`язано заповнити нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості. Водночас, відповідач зауважив, що джерелом інформації щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних), стала митна декларація № UA500500/202319341 від 06.06.2023.

За таких обставин, Львівська митниця вважає оскаржувані рішення правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до контракту № 20436 від 05.03.2020, АТ «КАУНО ГРУДАЙ» зобов`язувалось поставляти ПВП «Вибір» товари, вказані у специфікаціях до контракту, у яких визначаються ціна, загальна вартість, терміни і умови поставки, строки і умови оплати. (а.с. 14-17)

Так, згідно зі специфікацією № 30 від 30.05.2023 та додаткової угоди № 4 від 01.06.2023, АТ «КАУНО ГРУДАЙ» зобов`язувалось у строк до 30.06.2023 поставити ПВП «Вибір» пальміт (пальмітову кислоту) 22МТ, вартістю 1 180, 00 євро за 1 тону, а також пальмак 80-16 22МТ вартістю 1 180, 00 євро за 1 тону. (а.с. 18-19)

Пунктом 5.1 згаданої специфікації визначено, що загальна вартість товару складає 51 920, 00 євро, а на виконання пункту 6.1, позивач зобов`язаний провести оплату в розмірі 100% вартості товару.

На виконання умов контракту та специфікації, 15.06.2023 ПВП «Вибір» здійснило передоплату в сумі 25 960, 00 євро (а.с. 26), а 22.06.2023 відповідно до інвойсу № KGP0783399 АТ «КАУНО ГРУДАЙ» здійснило поставку пальмак 80-16 22МТ в кількості 22 тони на суму 25 960, 00 євро. (а.с. 20-21).

З метою митного оформлення вказаного товару, 26.06.2023 декларантом позивача Львівській митниці подано електронну декларацію 23UA34UO, у якій митна вартість пальмітинової кислоти пальмак 80-16 в кількості 22 тони визначена за ціною договору в сумі 25 960, 00 євро (а.с. 35). На підтвердження митної вартості до митної декларації були додані: сертифікати якості від 02.05.2023 № 3 та № 9, пакувальний лист № 1 від 22.06.2023, інвойс № KGP0783399 від 22.06.2023, автотранспортна накладна № 000956 від 22.06.2023, рахунок на оплату транспортних послуг № 206 від 22.06.2023, довідка про транспортні витрати № 206 від 21.06.2023, контракт № 20436 від 05.03.2020, специфікація № 30 від 30.05.2023, додаткова угода № 4 від 01.06.2023, договір про надання послуг митного брокера № 56/2023 від 01.05.2023, заявка-договір на перевезення вантажів № 206 від 21.06.2023, копія митної декларації країни відправлення 23LTKC0100EK1B54F0 від 22.06.2023. (а.с. 14-25, 29-31, 34)

Втім, інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» по вказаній декларації було направлено повідомлення з вимогою подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи які містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. (а.с. 36-37)

На виконання вказаної вимоги, 26.06.2023 були направлені банківський платіжний документ від 15.06.2023, прайс-лист, комерційну пропозицію, договір на перевезення № 1 від 21.06.2023, а також повідомлено про надання інших документів разом з митною декларацією. (а.с. 26-28, 32-33)

За результатами розгляду наданих позивачем документів, 28.06.2023 Львівською митницею прийнято рішення № UA209000/2023/900593/1 про коригування митної вартості товарів, згідно з яким, митну вартість пальмітинової кислоти пальмак 80-16 скориговано за другорядним методом методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, джерелом інформації для коригування, вказана митна декларація № UA500500/2023/19341 від 06.06.2023.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості, митний орган визначив встановлення невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, а саме: не надання до митного оформлення замовлення 770057, вказаного в інвойсі № KGP0783399 від 22.06.2023, а також надання платіжного документа на суму 25 960, 00 євро в той час, коли умовами специфікації встановлена 100 % передоплата та вартість товару в сумі 51 920 євро. (а.с. 38)

У зв`язку з прийняттям зазначеного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем була винесена картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002230. (а.с. 39)

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України (далі Митний кодекс, МК України), митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган має право, серед іншого, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 Митного кодексу).

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, митний орган може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу (ч. 6 ст. 54 Митного кодексу).

Згідно зі статтею 55 Митного кодексу України, якщо митний органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). Водночас, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з цим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

У цій справі судом встановлено, що підставою для надсилання позивачу вимоги про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості, Львівська митниця визначила відсутність усіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, зокрема, відсутність замовлення № 770057, вказаного у інвойсі № KGP0783399 від 22.06.2023 та платіжних документів про оплату товару.

Разом з цим, у повідомленні про надання додаткових документів, відповідач не вказав причини, які слугували підставою для їх витребування, а також не зазначив конкретні документи, які мають бути надані на підтвердження заявленої митної вартості. Натомість, був наведений загальний перелік документів, визначений статтею 53 Митного кодексу України. (а.с. 36)

Суд зауважує на тому, що на виконання приписів норм, які регулюють спірні правовідносини, митний орган зобов`язаний зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви у достовірності заявленої митної вартості, причини неможливості її перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Разом з цим, як уже зазначалось, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, на виконання вимоги Львівської митниці про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості , ПВП «Вибір» надало митному органу платіжний документ від 15.06.2023 про здійснення передоплати в сумі 25 960, 00 євро по контракту № 2043 від 05.03.2020 та специфікації № 30 від 30.05.2023 (а.с. 26), прайс-лист і комерційну пропозицію АТ «КАУНО ГРУДАЙ» від 01.06.2023 (а.с. 27-28) та договір № 1 від 21.06.2023 на перевезення вантажу (а.с. 32).

Зміст указаних документів підтверджує, що під час виконання контракту № 20436 від 05.03.2020, специфікації № 30 від 30.05.2023 та додаткової угоди № 4 від 01.06.2023 ПВП «Вибір» 15.06.2023 здійснило передоплату в сумі 25 960, 00 євро. Отримавши кошти, АТ «КАУНО ГРУДАЙ» відповідно до інвойсу № KGP0783399 від 21.06.2023, пакувального листа № 1 від 22.06.2023, CMR № 000956 від 22.06.2023 та митної декларації країни-відправлення № 23LTKC0100EK1B54F0 від 22.06.2023 здійснило поставку ПВП «Вибір» пальмітинової кислоти пальмак 80-16 22МТ в кількості 22 тони на суму 25 960, 00 євро.

Здійснюючи митне оформлення вказаного товару, у митній декларації 23UA34UO від 26.06.223 позивач вказав назву товару: пальмітинова кислота PALMAC 80-16, її кількість 22 тони та документи на підставі яких здійснена поставка. Митна вартість була визначена в сумі 25 960, 00 грн. за основним методом.

Отже, суд констатує, що надані відповідачу для митного оформлення документи не містять розбіжностей, у них відсутні ознаки підробки та вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для вимоги додаткових документів.

Суд зазначає, що не надання позивачем замовлення № 770057, яке згадується у інвойсі № KGP0783399 від 21.06.2023, так само, як і інформація, викладена в прайс-листі та комерційній пропозиції, не свідчать про наявність згаданих розбіжностей, ознак підробки та недостатності відомостей щодо числових значень митної вартості товару та сплаченої за нього ціни.

Крім того, суд зауважує на тому, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, які регулюють спірні правовідносини, викладені і у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 по справі № 815/3451/16, від 12.06.2020 по справі № 826/4434/16, від 10.10.2019 по справі № 809/1469/16.

За наведених обставин, суд робить висновок про те, що під час проходження процедури митного оформлення товару згідно з митною декларацією 23UA34U0 від 26.06.2023, позивачем до митного органу надано документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів, у зв`язку з чим, у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю.

Львівська митниця не надала достатніх належних доказів на підтвердження того, що подані позивачем документи були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації та не довела наявності визначених законом обставин не застосовувати основний метод визначення митної вартості та підстав для витребування у позивача додаткових документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 2-8 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598 (далі - Правила заповнення), при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України у 33-й графі Рішення здійснюється посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Натомість графа 33 оскаржуваного рішення окрім зазначення номеру та дати митної декларації, за якою здійснено коригування, не містить жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії порівнюваних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Тобто, відповідачем належним чином не обґрунтовано застосування другорядного методу для визначення митної вартості товару наданого позивачем до митного оформлення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, не відповідають критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим є протиправними, а позовні вимоги про їх скасування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву приватного виробничого підприємства «Вибір» до Львівської митниці про скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2023/900593/1 від 28.06.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002230.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, код 43971343) на користь приватного виробничого підприємства «Вибір» (40009, м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 60/1, оф. 6, код 30608151) витрати по оплаті судового збору в сумі 5 368, 00 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик