Справа № 440/5404/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 р.Справа № 440/5404/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/5404/23

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Решетилівської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, яка полягає у ненаданні повної та достовірної публічної інформації на запит на публічну інформацію № 2 ОСОБА_1 від 18.04.2023;

- зобов`язати Виконавчий комітет Решетилівської міської ради (, адреса: вул. Покровська, 14, м. Решетилівка, Полтавська область, 38400) надати ОСОБА_1 відповідь на запит на публічну інформацію № 2 ОСОБА_1 від 18.04.2023: 1) скільки коштів і коли за період 2021-2023 роки отримала територіальна громада від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за надану відділом "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Решетилівської міської ради (далі ЦНАП) їй послугу (послуги) "Зняття з реєстрації місця проживання"; 2) надати підтвердження сплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у бюджет територіальної громади адміністративного збору за надану їй послугу (послуги) "Зняття з реєстрації місця проживання" за період 2021-2023 роки (реквізити квитанції, дата сплати адміністративного збору, банк через який здійснювалась сплата адміністративного збору); 3) cканкопія квитанцій про сплату ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративного збору послугу (послуги) "Зняття з реєстрації місця проживання" за період 2021-2023 роки; 4) cкільки коштів і коли за період 2021-2023 роки отримала територіальна громада від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за надану Відділом "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Решетилівської міської ради (далі ЦНАП) їй послугу (послуги) "Реєстрація місця проживання"; 5) надати підтвердження сплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у бюджет територіальної громади адміністративного збору за надану їй послугу (послуги) "Реєстрація місця проживання" за період 2021-2023 роки (реквізити квитанції, дата сплати адміністративного збору, банк через який здійснювалась сплата адміністративного збору); 6) сканкопія квитанцій про сплату ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративного збору за послугу (послуги) "Реєстрація місця проживання" за період 2021-2023 роки.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 по справі №440/5404/23 - залишено без змін.

На адресу суду 16.10.2023 надійшла від позивача заява про ухвалення додаткового рішення, а саме просить:

- прийняти додаткову до постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 постанову стосовно клопотань № 3 та № 4 прохальної частини моєї апеляційної скарги: "3. Дослідити докази, які недосліджені в суді першої інстанції: відсутність кваліфікованого електронного підпису заступника міського голови Колесніченка А.В. на електронній копії листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 24.04.2023; клопотання ОСОБА_1 від 15.06.2023 про задоволення позову, яке зареєстроване 16.06.2023 за вх. № 34803/23', "4. Застосувати до відповідача заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі на розсуд суду";

- скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 та з метою виконання завдання адміністративного судочинства задовольнити мою апеляційного скаргу;

- врахувати, що існують рішення стосовно аналогічних правовідносин, але одним мій позов задоволений, а іншим - відмовлено у задоволенні позову (справа № 440/5269/23 (№ у ЄДРДР - 111379739) та справа № 440/5404/23 (№ у ЄДРСР - 111623964)) і тому дана ситуація перешкоджає формуванню єдиної правозастосовчої практики;

- звернути увагу, що на підставі ч. 4 ст. 6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини;

- врахувати, що недобросовісність поведінки Виконавчого комітету Решетилівської міської ради можна пояснити тим, що він є учасником грабежу моєї квартири, шляхом реєстрації без мого відому у моїй квартирі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та відкриття спадщини ОСОБА_3 у моїй квартирі, якою ОСОБА_2 і ОСОБА_4 стали "розпоряджатися", тому що після смерті ОСОБА_3 залишилися в ній зареєстровані (ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В. від 05.10.2023 по справі № 554/8877/23 зобов`язано поліцію розпочати кримінальне провадження (№ у ЄДРСР - 113975654));

- у зв`язку з тим, що справа має виняткове значення для мене та з метою виконання завдання адміністративного судочинства - на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні, розпочатим в порядку виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В. від 05.10.2023 по справі № 554/8877/23 (№ у ЄДРСР - 113975654);

- у зв`язку з тим, що справа має виняткове значення для мене та з метою виконання завдання адміністративного судочинства - провести судове засідання в режимі відеоконференції з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС на сайті https://vkz.court.gov.ua та моїх власних технічних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В обґрунтування вимог поданої заяви, позивач зазначила, що клопотання № 3 та № 4 прохальної частини: "3. Дослідити докази, які не досліджені в суді першої інстанції: відсутність кваліфікованого електронного підпису заступника міського голови Колесніченка А.В. на електронній копії листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 24.04.2023; клопотання ОСОБА_1 від 15.06.2023 про задоволення позову, яке зареєстроване 16.06.2023 за вх. № 34803/23", "4. Застосувати до відповідача заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі на розсуд суду" не розглянуті, тому на думку заявника вважає, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України існують підстави для прийняття додаткової постанови. Також, зазначає, що суд всупереч ч. 4 ст. 90 КАС України не дослідив докази в цілому та не вмотивував відхилення доказів, що електронні копії листів Виконавчого комітету Решетилівської міської ради не підписані кваліфікованим електронним підписом заступника міського голови Колесніченка А.В. та необхідності застосування до відповідача заходів процесуального примусу у виді штрафу у розмірі на розсуд суду - суд прийняв необгрунтовану постанову від 09.10.2023, якою відмовив у задоволенні моєї апеляційної скарги та залишив рішення суду першої інстанції без змін. КАС України не регулює правовідносини стосовно скасування судом апеляційної інстанції своєї постанови під час ухвалення додаткового судового рішення, тому на підставі ч. 6 ст. 7 КАС України з метою виконання завдання адміністративного судочинства необхідно застосувати аналогію закону. Необхідно застосувати положення ч. 3 ст. 323 ЦПК України, яка передбачає скасування раніше прийнятої постанови суду апеляційної інстанції. Необхідність скасування раніше прийнятої постанови суду апеляційної інстанції визначається наявністю рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі № 440/5269/23 (№ у ЄДРДР - 111379739), яке набрало законної сили, за аналогічних правовідносин і яким позов задоволений. Виконавчий комітет Решетилівської міської ради погодився з цим рішенням і навіть його не оскаржував.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що КАС України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.01.2020 року по справі №9901/118/19.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Разом з тим, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

При цьому, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору, а так само, які вирішені не так, як вважає за потрібне сторона по справі.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.02.2023 року у справі №160/6209/21 та в ухвалі від 03.04.2023 року у справі №640/2656/21.

Як вбачається зі змісту постанови від 09.10.2023, судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом цього позову є ненадання повної та достовірної публічної інформації на запит на публічну інформацію № 2 від 18.04.2023.

Як судом першої інстанції так і апеляційним судом при перегляді встановлено, що матеріали справи не містять доказів надання ОСОБА_2 дозволу на розповсюдження інформації згідно запиту позивача від 18 квітня 2023 року, а тому відсутні підстави вважати що ОСОБА_2 надавалася згода на поширення такої інформації.

Судовим розглядом встановлено, що листом Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 24.04.2023 № 01-22/33, який надіслано на електронну пошту позивача, на запит №2 від 18.04.2023 повідомлено ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України. Відповідно до ст. 25 пп.1, 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2022 року № 1871-IX доступ до інформації, що міститься в реєстрі територіальної громади, здійснюється з дотриманням вимог Конституції України, цього Закону, законів України "Про інформацію" та «Про захист персональних даних». Службовим та посадовим особам розпорядника реєстру територіальної громади, інших органів місцевого самоврядування та органів державної влади, що обробляють персональні дані, внесені до реєстру територіальної громади, забороняється розголошувати персональні дані, що стали їм відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про інформацію» конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст.14 Закону України «Про захист персональних даних», поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 даного Закону порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог Закону.

У листі Виконавчий комітет Решетилівської міської ради від 24.04.2023 № 01-22/33, який надіслано на електронну пошту позивача, на запит №2 від 18.04.2023 повідомлено, зокрема про відсутність правових підстав у наданні будь-якої інформації про іншу особу, тому не знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги, стосовно бездіяльності відповідача щодо ненадання повної та достовірної публічної інформації на запит на публічну інформацію № 2 від 18.04.2023.

Доводи позивача щодо не розгляду клопотання про належне дослідження доказів, якими суд обґрунтував рішення, є безпідставними та містять виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені доводи позивача, які на його думку не вирішені судом, не є клопотаннями, не вирішення яких шляхом винесення окремого рішення або зазначення у тексті постанови зумовлює необхідність ухвалення додаткового судового рішення.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду спірних правовідносин судом враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відтак, проаналізувавши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що вони по своїй суті зводяться до незгоди з самим судовим рішенням, до вимог позивача здійснити переоцінку наявних в матеріалах справи доказів, та не свідчать про існування жодної з підстав, встановленої ст. 252 КАС України, для можливості ухвалення судом додаткового судового рішення.

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями змінювати суть прийнятої раніше постанови шляхом прийняття додаткової постанови. Всі заявлені вимоги позивача були в повній мірі розглянуті по суті при винесенні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року, а тому відсутні підстави для задоволення поданої ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 292, 311, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Спаскін О.А.
Судді Любчич Л.В. Присяжнюк О.В.