Справа № 160/27328/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 жовтня 2023 року Справа № 160/27328/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Златін Станіслав Вікторович, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

19.10.2023р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №-2023-1 від 01.06.2023 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні субсидії;

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняте у вигляді відповіді від 07.07.2023 року №31931-24385/В-01/8-0400/23, яким відмовлено ОСОБА_1 на звернення щодо призначення їй субсидії;

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняте у вигляді відповіді від 07.08.2023 року №37227- 29038/В-01/8-0400/23, яким відмовлено ОСОБА_1 на звернення щодо призначення їй субсидії;

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняте у вигляді відповіді від 04.08.2023 року №36807- 29038/В-01/8-0400/23, яким відмовлено ОСОБА_1 на звернення щодо призначення їй субсидії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01 травня 2023 року.

У позовній заяві позивач посив суд звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 20.10.2023р. клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково, а саме: зменшено розмір судового збору ОСОБА_1 за подачу позовної заяви у даній справі до 1073,60 грн.; позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху. Встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків шляхом надання до канцелярії суду: доказів сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. на банківські реквізити, які вказані в ухвалі суду.

23.10.2023р. до суду надійшло від позивача клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання обгрунтовано тим, що розмір судового збору перевищує 5% від суми річного доходу позивача; позивачу встановлена інвалідність 3 групи.

30.10.2023 року від представника позивача надійшло клопотанян про звільнення від сплати судового збору позивача. Клопотання обгрунтовано тим, що позивач є непрацюючим пенсіонером, проживає одна, позивач витрачає значну частину свого доходу на лікування та харчування; позивачу встановлена інвалідність 3 групи.

Розглянувши вказані клопотання, суд виходить з наступного.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об`єкт та розмір ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VІ (далі по тексту - Закон України № 3674-VІ) в редакції, чинній на момент подання позовної заяви.

Законом України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, також визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 2 даного Закону, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, передбачено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання позовної заяви, визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України Про судовий збір (далі - Закон № 3674-VI) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою статті 8 Закону № 3674-VI закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до довідки № 781792 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, яка додана до позовної заяви, позивач за період з січня 2022 року по грудень 2022 року отримала дохід у розмірі 27600 грн.

5% від суми 27400 становить 1380 грн., що перевищує ставку судового збору, який необхідно сплатити позивачем за подання даного позову до суду - 4294,40 грн.

З цього приводу враховуються висновки Європейського суду з прав людини, які викладені ним в рішенні від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі та полягають в тому, що сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала "розгляд судом". Враховуючи ці чинники, далі суд має визначити, чи становила вимога сплати збору, зокрема за обставин цієї конкретної справи, обмеження, яке завдало шкоди самій суті права заявника на доступ до суду (п. 60, 61).

Крім того, суд у пунктах 62, 66 та 67 вказаного рішення дійшов висновку, що судовий збір у розмірі середнього річного заробітку в країні є значним та надмірним, що становить непропорційне обмеження права доступу до суду.

Вказані висновки Європейського суду з прав людини кореспондуються з положеннями статті 8 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства в Україні, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_1 (від 23.10.2023р. вх..№90247/23) та представника позивача від 30.10.2023 року про звільнення від сплати судового збору слід залишити без задоволення.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 оскаржує чотири рішення ГУ ПФ України у Дніпропетровській області, вимоги немайнового характеру.

Ухвалою суду від 20.10.2023р. було частково задоволено клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшено розмір судового збору ОСОБА_1 за подачу позовної заяви у даній справі до 1073,60 грн.

Однак, позивач доказів сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. не надав.

Зазначене свідчить про невиконання позивачем вимог ухвали суду від 20.10.2023р.

Аналогічну за своїм змістом правову позицію займає Третій апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 10.08.2022 року та від 12.09.2022 року у справі № 160/26929/21 за апеляцйної скаргою ОСОБА_1 ; постановою Верховного Суду від 14.02.2023 року ухвалу Третього апеляційного адмінітсративного суду від 12.09.2022 року у справі № 160/26929/21 про повернення позовної заяви - залишено без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч. 6 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст. ст. 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу/

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін