Справа № 580/9917/23
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 жовтня 2023 року справа № 580/9917/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Територіального управління Служби судової охорони в Черкаській області (далі відповідач), якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області у проведенні нарахування та виплати мені, ОСОБА_2 , додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби із 24.02.2022 до 20.01.2023 на виконання пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом ДСА України від 26.08.2020 №384;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_2 , додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000,00 грн. щомісячно за період із 24.02.2022 до 20.01.2023.

Ознайомившись із позовною заявою, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху з нижче зазначених підстав.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674).

Частиною 2 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору за подання позивачем до адміністративного суду вказаного позову, який містить вимогу немайнового характеру становить 1073 грн 60 коп. Належним доказом сплати судового збору є лише оригінал документу.

Посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору є помилковим, оскільки відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто, пільга щодо звільнення від сплати судового збору передбачена лише у разі одночасного поновлення особи на роботі та стягнення заробітної плати.

Наведена норма не містить норм про пільги щодо виплат, які не мають постійного характеру та залежать від настання певних умов.

Більш того, предметом даного спору є не стягнення заробітної плати, а визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», яка не має постійного характеру, а її призначення залежить від настання певних обставин.

За таких обставин, суд не вбачає можливості звільнення позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Щодо посилання позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 у справі №580/3893/22, суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На підставі ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя з`ясував, що позивач у період з 24.02.2022 до 20.01.2023 проходив службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Черкаській області, що є публічною службою, у зв`язку із чим строком звернення до суду у спірних правовідносинах є встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України місячний строк з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя врахував, що відповідно до ст. 165 Закону України Про судоустрій і статус суддів грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать, зокрема, винагороди.

Таким чином, додаткова винагорода, установлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, входить до складу грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони. Суддя зазначає, що грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка його отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір та складові грошового забезпечення.

Отже, з дня отримання грошового забезпечення позивачем він вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання грошового забезпечення, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових грошового забезпечення звернувся до роботодавця із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від роботодавця відповіді на подану заяву.

З урахуванням зазначеного, суддя зазначає, що строк звернення за судовим захистом у спірних правовідносинах обчислюється із дати отримання позивачем грошового забезпечення тобто з 01.03.2022 та спливає до 01.03.2023.

Суддя з`ясував, що із рапортом про нарахування та виплату спірної додаткової винагороди за період з 24.02.2022 до 20.01.2023 позивач звернувся до відповідача 01.02.2023 та 03.02.2023 отримав від відповідача відмову у такій виплаті, яка оформлена листом №54.06-67, однак цій позов поданий в суд лише 24.10.2023, тобто з пропуском встановленого ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення в суд.

Посилання позивача у позові на те, що спеціальною нормою у спірних правовідносинах є п. 15 розд. І Порядку № 384 відповідно до якого грошове забезпечення, що належить до виплати співробітнику і своєчасно не виплачене або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого співробітник мав на нього право, але не більше, ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення, суддя вважає необґрунтованими, оскільки Порядок № 384 не встановлює строків звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно до ч. ч. 1-2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, що має наслідком на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 132, 133, 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали суду заява підлягає поверненню.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ