Справа № 225/3493/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року справа №225/3493/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 р. у справі №225/3493/21 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виражену у відмові в виплаті ОСОБА_1 , доньці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на виробництві ОСОБА_2 , одноразової допомоги сім`ї померлого на виробництві у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно переглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2019 року про призначення страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.12.2019 року про призначення одноразової допомоги на сім`ю, у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової допомоги на сім`ю, у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та прийняти відповідне рішення за результатами такого розгляду з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Згідно довідки КП «Торецькомсервіс» №б/н від 17.12.2019 Торецької міської ради ОСОБА_2 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також з ним були зареєстровані ОСОБА_1 1995 р.н. - донька, ОСОБА_3 1974 р.н. - родинні відносини відсутні, ОСОБА_4 2015 р.н онука. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 28.03.2018, складеною провідним спеціалістом сектору реєстрації місця проживання ВЦА міста Торецьк Донецької області від 19.11.2020 №9874 ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до складу зареєстрованих осіб входять: ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_4 (донька). Згідно з довідкою КП «Торецькомсервіс» Торецької міської ради №б/н від 16.11.2020, виданої матері позивачки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в тому, що вона проживає

АДРЕСА_1 , та має склад сім`ї: 3 (чел) ОСОБА_1 1995 р.н. донька, ОСОБА_4 (онука), тому підстав для призначення страхової виплати в разі смерті потерпілого не було.

Крім того, суд першої інстанції не залучив до адміністративної справи в якості третьої особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - донька загиблого на виробництві ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - мешкала із загиблим без реєстрації шлюбу.

Встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного проживання, наявності спільного побуту, виникнення у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки).

Крім того, у порушення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції невірно розподілив судові витрати.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Дзержинським МВ ГУМВС України в Донецькій області 24 травня 2011 року.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05 травня 1995 року вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

28.03.2018 ОСОБА_2 загинув на виробництві, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 11.04.2018 року та акт за формою Н-1/П від 05.12.2019 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом.

У зв`язку з чим 18.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення з заявою, з відповідними додатками, для отримання належних їй страхових виплат, у зв`язку з нещасним випадком пов`язаним з виробництвом, що призвів до смерті її батька ОСОБА_2 .

Листом від 27.12.2019 року №01-04/1686 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення повідомило, що право на отримання від Фонду один із видів страхової виплати, зокрема: одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату буде вирішуватися після встановлення факту її проживання однією сім`єю з загиблим ОСОБА_2 в судовому порядку.

У зв`язку з наведеним вище, позивачка звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області із позовом в якому просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 16.08.2022 року позов представника позивача - адвоката Саєнка Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено повністю.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, яке є правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задоволено.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 16 серпня 2022 року скасовано.

Провадження у справі №225/3493/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 закрито.

Роз`яснено ОСОБА_1 її право на звернення з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства та право протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року передано справу №225/3493/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду для розгляду.

Отже, спірним питанням у даній справі є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової допомоги сім`ї у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 на виробництві.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1105-ХIV, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 1105-ХІV, загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Статтею 44 Закону № 1105-XIV встановлено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Частиною 1 та 7 статті 36 цього Закону встановлено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Згідно зі ст. 41 Закону № 1105-ХІV, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; 3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Статтею 42 Закону № 1105-ХІV встановлені щомісячні страхові виплати та інші витрати на відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону № 1105-ХІV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Отже, вказана норма встановлює та розмежовує виплату одноразової допомоги в разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, зокрема виплата одноразової допомоги сім`ї потерпілого, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та виплату одноразової допомоги кожній особі, яка перебувала на утриманні потерпілого, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №1105-ХІV для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Згідно частини 2 статті 43 Закону №1105-ХІV Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку;) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 44 №1105-ХІV Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

З метою вдосконалення порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат і здійснення управліннями (відділеннями) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у разі настання нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання, керуючись статтями 7, 36, 37, 39, 41-48 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», правління Фонду соціального страхування України постановило затвердити Порядок №11.

Пунктом 1.2. Порядку №11 встановлено, що у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, або в межах повноважень відділення виконавчої дирекції Фонду в районах і містах обласного значення (далі - управління (відділення) Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті особам, які мають на це право, виплачуючи, зокрема, одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Зі змісту пунктів 1.3, 1.4 Порядку № 11 випливає, що Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Відповідно до пункту 5.1. Розділу V Порядку №11 для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, які мають право на виплати, до управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду подаються: заяви (колективна чи індивідуальні), для призначення страхових виплат за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою; копії паспорта; копії реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; копії документів, що підтверджують родинні зв`язки померлого потерпілого (свідоцтво про шлюб потерпілого, свідоцтво про народження його дітей, у разі призначення виплати батькам потерпілого подається свідоцтво про народження потерпілого); довідка про реєстрацію місця проживання (у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу).

Для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

З урахуванням наведеного, за приписами ст. 43 Закону та Порядку №11 для підтвердження факту проживання однією сім`єю з потерпілим заявнику необхідно подати довідку житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідку виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні. Тобто, довідка про склад сім`ї померлого, видана житлово-експлуатаційною організацією чи виконавчим органом ради є самостійним та достатнім доказом проживання з померлим однією сім`єю.

Як встановлено судом вище, 18.12.2019 року позивачка звернулась до Торецького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою встановленого зразка, в якій просила призначити їй страхові виплати у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Доказів належного розгляду відповідачем зазначеної заяви та прийняття за результатом такого розгляду відповідного рішення матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи відсутність прийнятої постанови суб`єктом владних повноважень за результатом розгляду заяви позивачки від 18.12.2019 року про призначення одноразової допомоги на сім`ю, у зв`язку зі смертю батька внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, суд констатує про допущення Фондом протиправної бездіяльності щодо розгляду вказаного звернення.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 28.03.2018, складеною провідним спеціалістом сектору реєстрації місця проживання ВЦА міста Торецьк Донецької області, ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу зареєстрованих осіб входять: ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_4 (дочка).

Відповідно до акту про фактичне проживання особи від 19.11.2020 №9875, складеного сусідами ОСОБА_1 та засвідченого провідним спеціалістом сектору реєстрації місця проживання ВЦА міста Торецьк Донецької області, ОСОБА_2 з 28.07.2004 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою КП «Торецькомсервіс» від 17.12.2019, ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним були зареєстровані ОСОБА_1 (донька), ОСОБА_3 (родинні відносини відсутні), ОСОБА_4 (онука).

Отже, факт сумісного проживання, підтверджений наявними доказами в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачкою доведено факт проживання із ОСОБА_2 по день його смерті.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 р. у справі №225/3493/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 р. у справі №225/3493/21 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 31 жовтня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко