Справа № 560/15465/23
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

30 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

I. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії №91 від 21.07.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи з 02.04.1985 року по 06.11.1985 року та з 01.01.1986 року по 03.03.1994 року в колгоспі ім. Куйбишева, який реорганізовано в КСП "Трудівник", а згодом в КСП "Вперед", СК "Вперед" с. Малі Пузирки Хмельницький (бувший Красилівський) район Хмельницька область та періоди догляду за дітьми з 01.03.1983 року по 01.03.1986 року, з 20.12.1987 року по 20.12.1990 року та з 24.05.1991 року по 24.05.1994 року до стажу роботи для призначення пенсії за віком та призначити пенсію за віком з 14.07.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 21 липня 2023 року № 91 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу - 28 років. Вважає, що їй протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу відповідних періодів роботи, з огляду на те, що підставою для відмови послугувала відсутність назви установи, усі роки не посвідчені печатками колгоспу, в архівній довідці міститься скорочення імені та відсутність по батькові заявниці, а також відсутні документи, підтверджуючі факт виховання до 3-х річного віку дітей - паспорт дитини або свідоцтво про народження з відміткою, підтверджуючою факт отримання паспорта. Також зазначає, що відповідач не надав обґрунтування щодо записів трудової книжки та трудової книжки колгоспника, відмовляючи у призначенні пенсії за віком. Вказує, що неповнота записів чи певні неточності не можуть бути її виною, оскільки відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області № 91 від 21.07.2023 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із заявою від 14.07.2023 року у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи - 28 років, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначає, що до страхового стажу позивачки не враховано періоди роботи:

- з 02.04.1985 по 06.11.1985 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 27.07.1984, оскільки відсутня назва установи, де працювала позивачка;

- з 01.01.1986 по 03.03.1994 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки записи про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні за усі роки не посвідчені печаткою колгоспу, чим порушено п.6 Положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженим Постановою ради міністрів СРСР №310 від 21.04.1975, а в архівній довідці Красилівського трудового архіву Красилівської міської Ради від 20.04.2023 за №03-01/256 про періоди роботи в СК «Вперед» с. Малі Пузирки про періоди роботи за 1986-2003 роки вказано особу ОСОБА_1 (ініціал по батькові не розшифровано);

- періоди догляду за дітьми ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відсутні документи, підтверджуючі факт виховання до 3-х річного віку - паспорт дитини або свідоцтво про народження з відміткою, підтверджуючою факт отримання паспорту.

Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області подало до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що Головним управлінням прийняте законне та обгрунтоване рішення про відмову в перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону №1058, у зв`язку з відсутністю страхового стажу.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просило розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відомостями з паспорта № НОМЕР_3 .

Позивачка 14 липня 2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 21.07.2023 року № 91 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні зазначено, що не враховано періоди роботи:

- з 02.04.1985 по 06.11.1985 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 27.07.1984, оскільки відсутня назва установи, де працювала позивачка;

- з 01.01.1986 по 03.03.1994 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки записи про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні за усі роки не посвідчені печаткою колгоспу, чим порушено п.6 Положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженим Постановою ради міністрів СРСР №310 від 21.04.1975, а в архівній довідці Красилівського трудового архіву Красилівської міської Ради від 20.04.2023 за №03-01/256 про періоди роботи в СК «Вперед» с. Малі Пузирки про періоди роботи за 1986-2003 роки вказано особу ОСОБА_1 (ініціал по батькові не розшифровано);

- періоди догляду за дітьми ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відсутні документи, підтверджуючі факт виховання до 3-х річного віку - паспорт дитини або свідоцтво про народження з відміткою, підтверджуючою факт отримання паспорту.

Позивачка, вважаючи порушеним її право на пенсійне забезпечення, звернулася з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Починаючи з 1 січня 2018 року, згідно із частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (частина перша статті 56 Закону № 1788-XII).

Судом встановлено, що позивачка 14 липня 2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 21.07.2023 року № 91 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні зазначено, що не враховано періоди роботи:

- з 02.04.1985 по 06.11.1985 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 27.07.1984, оскільки відсутня назва установи, де працювала позивачка;

- з 01.01.1986 по 03.03.1994 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки записи про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні за усі роки не посвідчені печаткою колгоспу, чим порушено п.6 Положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженим Постановою ради міністрів СРСР №310 від 21.04.1975, а в архівній довідці Красилівського трудового архіву Красилівської міської Ради від 20.04.2023 за №03-01/256 про періоди роботи в СК «Вперед» с. Малі Пузирки про періоди роботи за 1986-2003 роки вказано особу ОСОБА_1 (ініціал по батькові не розшифровано);

- періоди догляду за дітьми ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відсутні документи, підтверджуючі факт виховання до 3-х річного віку - паспорт дитини або свідоцтво про народження з відміткою, підтверджуючою факт отримання паспорту.

Тобто підставою для відмови позивачці у призначенні пенсії за віком стала відсутність необхідного страхового стажу - 28 років.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивачки періодів, зазначених у трудовій книжці та у трудовій книжці колгоспника, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

При цьому, Верховним Судом у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування / призначення пенсії.

Вказане дає підстави для висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією, а отже, й не може впливати на її особисті права. Відтак недотримання роботодавцем усіх вимог при заповненні трудової книжки, не може бути беззаперечною підставою для відмови у призначенні пенсії, чи неврахуванні відповідних періодів під час обрахунку страхового стажу, що впливає на її розмір.

Також, у відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно абзацу 2 пункту 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, ведення якої покладається на роботодавця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993року №637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". У відповідності до п.1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом З даного Порядку передбачено , що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 п.20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Однак, цей порядок поширюється на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_4 від 27 липня 1984 року позивачка 02.04.1985 року прийнята на роботу підсобним працівником на період сезонно - польових робіт у відділення Юзіно, де працювала до 06 листопада 1985 року (записи №5, №6).

Згідно із копією трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 20 травня 1986 року позивачка з 01.01.1986 року прийнята на роботу дояркою в колгосп ім. Куйбишева, до 03.03.1994 року (запис №1). З 04.03.1994 переведена з колгоспу ім. Куйбишева в колективне сільськогосподарське підприємство "Вперед" дояркою в зв`язку з реорганізацією підприємства.

На думку відповідачів, відсутні підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача, оскільки відсутня назва установи де працювала позивачка, записи не посвідчені печаткою колгоспу та в архівній довідці (ініціал по батькові не розшифровано).

Суд вважає зазначені доводи безпідставними, оскільки обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника, у зв`язку з чим наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для неврахування до страхового стажу спірного періоду роботи позивачки.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 25.06.2020 у справі № 687/562/17, від 04.09.2018 у справі №423/1881/17.

Отже, періоди роботи з 02.04.1985 по 06.11.1985 та з 01.01.1986 по 03.03.1994 слід зарахувати до страхового стажу позивачки.

Оцінюючи обґрунтованість доводів відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачці до страхового стажу періоду догляду за дітьми, суд вважає за необхідне вказати на таке.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно із частиною другою статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до пункту 11 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637), час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Суд також зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак відповідач таким правом не скористався.

Тому періоди догляду за дітьми з 01.03.1983 року по 01.03.1986 року, з 20.12.1987 року по 20.12.1990 року та з 24.05.1991 року по 24.05.1994 року підлягають зарахуванню до стажу роботи для призначення пенсії за віком.

Як наслідок, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області протиправно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії. А тому, рішення від 21.07.2023 №91 є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу, що в даному випадку визнання судом протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо відмови у призначені пенсії ОСОБА_1 жодним чином не вплине на захист прав позивачки, оскільки суд визнав рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 протиправним та скасував відповідне рішення, що є належним способом захисту, оскільки рішення є результатом дії, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивачці виповнилось 60 років 02.09.2021, а її звернення до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відбулось 14.07.2023, тобто, пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, визначеного п. 1 ч. 1 статті 45 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, тому призначення і виплата пенсії має відбутися з 14.07.2023.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачкою судовий збір, слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 21 липня 2023 року № 91 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 02.04.1985 року по 06.11.1985 року та з 01.01.1986 року по 03.03.1994 року та періоди догляду за дітьми з 01.03.1983 року по 01.03.1986 року, з 20.12.1987 року по 20.12.1990 року та з 24.05.1991 року по 24.05.1994 року до стажу роботи для призначення пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 14 липня 2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7,м. Вінниця,Вінницька обл., Вінницький р-н,21028 , код ЄДРПОУ - 13322403) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап