Справа № 240/34788/22
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/34788/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 старшому лейтенанту юстиції грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 01.07.2022 по 22.09.2022;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду за період з 01.07.2022 по 22.09.2022 в розмірі 164 529,98 грн.

В обґрунтування позову вказано, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та відповідачем за період з 01.07.2022 по 22.09.2022 протиправно не виплачено грошове забезпечення, оскільки позивачем не було вчинено кримінальних правопорушень, що доводиться постановою про закриття кримінального провадження №0000815 від 06.08.2022 у зв`язку з відсутністю в діянні позивача складу кримінального правопорушення. Позивач вказує, що 07.10.2022 особисто подав до Військової частини НОМЕР_1 рапорт щодо виплати грошового забезпечення з 01.07.2022 по 22.09.2022 з відповідними додатками, що підтверджується відповідним штампом на рапорті з вхідним реєстраційним номером. Однак, ним не отримано жодної відповіді від відповідача за результатами розгляду вказаного рапорту.

Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого просив відмовити у задоволенні позову. ОСОБА_1 після завершення лікування у військовій частині НОМЕР_2 без поважних на те причин, починаючи з 22.07.2022, не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим позивача наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.07.2022 № 204 визнано таким, що після лікування з 22.07.2022 не повернувся до військової частини НОМЕР_1 та на підставі вимог пункту 15 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, позивачу призупинено нарахування та виплата грошового забезпечення, до складу якого також входить додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Позивач у період часу з 22.07.2022 по 22.09.2022 взагалі не перебував на лікуванні (реабілітації) в закладах охорони здоров`я, а також позивачем фактично визнано та підтверджено факт того, що у вказаний період відпустка за станом здоров`я на підставі постанови ВЛК йому командиром військової частини НОМЕР_1 не надавалася у встановленому чинним законодавством порядку. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.09.2022 № 267 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , військовослужбовця в розпорядженні командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, визнано таким, що з 23 вересня 2022 року повернувся до району відведення військової частини НОМЕР_1 та відновлено нарахування та виплату грошового забезпечення.

Дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2021 лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , призначено на посаду помічника командира батальйону з правової Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується доданим витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 .

16.07.2022 старшого лейтенанта юстиції Слободенюка В.А. було знято з продовольчого забезпечення згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 196 у зв`язку з направленням на лікування до військового медичного клінічного центру м.Дніпро.

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 №204 від 24.07.2022 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , помічника командира батальйону з правової роботи вважити таким, що 21.07.2022 був виписаний з в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 після лікування та не повернувся до в/ч НОМЕР_1 та з 22.07.2022 призупинено нарахування та виплату грошового забезпечення.

06.08.2022 Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську було зареєстровано кримінальне провадження №0000815 за ч. 5 от. 407 КК України оскільки, 21.07.2022 в умовах воєнного стану військовослужбовець військової служби за контрактом помічник командира частини батальйону з правової роботи в/ч НОМЕР_1 старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 з метою ухилитися від військової служби не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу.

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 №246 від 02.09.2022 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 було увільнено від посади з 16.08.2022 та виведено в розпорядження командувача ДШВ ЗСУ.

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 №267 від 23.09.2022 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 прийнято вважати таким, що з 23.09.2022 повернувся до району відведення в/ч НОМЕР_1 та допущено до тимчасового виконання обов`язків за посадою офіцера групи підготовки та відновлено нарахування та виплату грошового забезпечення.

07.10.2022 старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 з рапортом щодо нарахування та виплати грошового забезпечення починаючи з 01.07.2022 по 22.09.2022 до якого було додано:

витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань закриття справи;

довідку військово-лікарської комісії №311;

довідку військово-лікарської комісії №1407;

направлення №444 військової частини НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що відповіді на рапорт від 07.10.2022 йому не було надано та не нараховано і не виплачено грошове забезпечення за період з 01.07.2022 по 22.09.2022, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 106 Конституції України, Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та він діє і на даний час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Так, за приписами ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Органом державної військової та виконавчої влади на місцях у системі Збройних Сил України є командири (начальники) військових частин (установ, організацій), яким Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України "Про затвердження Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут), надано повноваження органу виконавчої влади в системі Міністерства оборони України.

Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Відповідно до вимог ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 4 статті 24 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Згідно з п. 2 розділу І Порядку № 260 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Відповідно до п. 8 розділу І Порядку, грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Згідно з вимогами п.15 розділу І Порядку №260, грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відповідно до п. 16 розділу І, виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Згідно пунктів 1, 3 розділу ХVI Порядку № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Відповідно до пункту 4 розділу ХVI Порядку № 260 при порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах:

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 50 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).

У свою чергу, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються, зокрема, за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення (пункт 5 розділу ХVI Порядку № 260).

Відповідно до п. 17 розділу І вказаного Порядку, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п.п. 9.4 п. 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 щодо врегулювання виплат військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира.

Суд наголошує, що зміст позову та підстави звернення позивача до суду фактично зводяться до непогодження позивача із невиплатою грошового забезпечення за період з 01.07.2022 по 22.09.2022.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Правова оцінка обставинам щодо самовільного залишення позивачем військової частини та інші фактичні обставини, які не мають відношення до дій відповідача щодо невиплати грошового забезпечення, судом не досліджуються, та оцінка таким доказам, як таким, що не стосується предмету спору, не надається.

З наданих сторонами письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 не виплачувалося грошове забезпечення за період з 01.07.2022 по 22.09.2022 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 №204 від 24.07.2022 згідно якого, старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , помічника командира батальйону з правової роботи вважити таким, що 21.07.2022 був виписаний з в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 після лікування та не повернувся до в/ч НОМЕР_1 та на підставі пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. № 260 з 22.07.2022 призупинено нарахування та виплату грошового забезпечення.

Вказаний наказ на час розгляду даної справи позивачем не оскаржувався, є чинними та не скасований, а тому відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати старшому лейтенанту ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.07.2022 по 22.09.2022.

Суд зазначає, що розрахунок грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив військову службу та який виплачував йому грошове забезпечення. Тому, саме на відповідача за наявності передбачених законодавством підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу недоотримане грошове, продовольче, речове та інші види забезпечення.

Разом з тим, у ході судового розгляду було встановлено, що рапорт старшого лейтенанта Слободенюка В.А. від 07.10.2022 щодо нарахування та виплати йому грошового забезпечення починаючи з 01.07.2022 по 22.09.2022 військовою частиною НОМЕР_1 розглянутий не був та відповідачем не була надана правова оцінка документам долученим до нього.

Суду не було надано жодного доказу щодо розгляду зазначеного рапорту та надання на нього в установленому порядку відповіді.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України закріплено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені у ході судового розгляду обставини та норми законодавства, які їх регулюють суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права у даному випадку є визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту старшого лейтенанта Слободенюка В.А. від 07.10.2022 та зобов`язання відповідача належним чином розглянути рапорт старшого лейтенанта Слободенюка В.А. від 07.10.2022 щодо нарахування та виплати йому грошового забезпечення починаючи з 01.07.2022 по 22.09.2022, надати правову оцінку документів долучених до рапорту та надати на нього детальну та обґрунтовану відповідь.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і такий ним при поданні позову не сплачувався, підстав вирішувати питання розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту старшого лейтенанта Слободенюка В.А. від 07.10.2022.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 належним чином розглянути рапорт старшого лейтенанта Слободенюка В.А. від 07.10.2022 щодо нарахування та виплати йому грошового забезпечення починаючи з 01.07.2022 по 22.09.2022, надати правову оцінку документів долучених до рапорту та надати на нього детальну та обгрунтовану відповідь.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева