Справа № 420/7577/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/7577/21

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.,

повний текст судового рішення

складено 30.06.2021, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №420/7577/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

11.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з липня 2017 року по лютий 2018 року;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення ОСОБА_1 за період з липня 2017 року по лютий 2018 року місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - липень 2017 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з липня 2017 року по лютий 2018 року, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між сумою індексації належної до виплати в лютому 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (фіксовану суму індексації) за період з 01.03.2018 по 23.12.2019;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував про те, що в період проходження військової служби йому не в повному розмірі здійснювалось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення. Як стверджував позивач, таку індексацію грошового забезпечення за період з липня 2017 року по лютий 2018 року має бути розраховано з урахуванням базового місяця січня 2008 року. Крім того, військова частина НОМЕР_1 має нарахувати та виплатити різницю між сумою індексації належної до виплати в лютому 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (фіксовану суму індексації) за період з 01.03.2018 по 23.12.2019, а також компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №420/7577/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати за період з липня 2017 року по лютий 2018 рік ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із визначенням базового місяця січень 2008 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з липня 2017 року по лютий 2018 рік з врахуванням раніше виплачених сум із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця січень 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення в частині задоволених позовних вимог суд першої інстанції вказав, що індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з липня 2017 року по лютий 2018 рік слід розраховуватись виходячи із базового місяця січня 2008 року.

Не погодившись із рішенням окружного адміністративного суду в частині задоволених позовних вимог військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржувану частину рішення суду та ухвалити у відповідній частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що задоволену частину позовних вимог слід було звернути до військової частини НОМЕР_2 . Як стверджує відповідач, позивач отримував грошове забезпечення, яке нараховувала військова частина НОМЕР_2 , однак, кошти на нараховане грошове забезпечення остання просила виділити у військової частини НОМЕР_1 .

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 військову службу проходив у військовій частині НОМЕР_2 , яка перебуває на повному фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із наявним у матеріалах справи витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.07.2017, майора ОСОБА_1 з 27.07.2017 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23.12.2019 №269 майора військової служби ОСОБА_1 з 23.12.2019 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення.

Апеляційним судом з`ясовано, що ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 із заявою від 17.07.2020 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а також середнього заробітку.

Не отримавши від військової частини НОМЕР_2 жодної відповіді, ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_3 із заявою від 29.09.2020 стосовно сприяння у наданні командиром військової частини НОМЕР_2 відповіді по суті звернення.

05.11.2020 військовою частиною НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 надіслано лист №803, яким адресата повідомлено, що для виплати індексації в січні 2016 року лютому 2018 року фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було. Також, військовою частиною НОМЕР_2 зазначено, що величина індексу споживчих цін у квітні-серпні 2018 року не перевищувала поріг індексації в розмірі 103%, а тому індексація грошового забезпечення за цей період не проводилась. Право на виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовців настає у грудні 2018 року. У період з грудня 2018 року по лютий 2019 року (включно) індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 нараховано та виплачено у сумі 71,08грн., у період з березня по червень 2019 року (включно) в сумі 134,47грн., у період з липня по листопад 2019 року (включно) в сумі 206,72грн., за грудень 2019 року в сумі 160,64грн. (по день виключення зі списків особового складу частини).

Уважаючи, що індексацію грошового забезпечення виплачено не в повному обсязі ОСОБА_1 за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно із частиною 1 статті 2 якого, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частинами першою, другою статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що виключно законами України визначаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; величина порогу індексації грошових доходів громадян; пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Приписами статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Із системного аналізу наведених правових норм слідує, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.07.2019 у справі №240/4911/18, від 07.08.2019 у справі №825/694/17, від 20.11.2019 у справі №620/1892/19, від 09.03.2023 у справі № 160/6645/21 тощо.

За наслідком дослідження змісту наявних у матеріалах справи наказів командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.07.2017 №2 (а.с.14 зворот), від 23.12.2019 №269 (а.с.15), апеляційним судом з`ясовано, що в межах спірного періоду ОСОБА_1 перебував на грошовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 .

Отже, обов`язок із нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з липня 2017 року по лютий 2018 рік лежить виключно на військовій частині НОМЕР_2 .

Натомість, вказана обставина залишилась поза увагою суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції безпідставно покладено на військову частину НОМЕР_1 обов`язок із нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду. Вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких відхід обґрунтований судом у судовому рішенні.

Як установлено апеляційним судом, в позовній заяві позивач просить зобов`язати нарахувати та виплатити спірну індексацію грошового забезпечення саме військову частину НОМЕР_1 .

Натомість, як з`ясовано вище, ОСОБА_1 не перебував на грошовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із наявними у матеріалах справи документами, ОСОБА_1 перебував на грошовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 .

Відтак, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів ОСОБА_1 від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та зважаючи, що військова частина НОМЕР_2 є відповідачем по даній справі, колегія суддів уважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, зокрема, військову частину НОМЕР_2 .

Межі перегляду судом апеляційної справи визначено у статті 308 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено судом апеляційної інстанції, окружним адміністративним судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №420/7577/21 підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №420/7577/21 змінити.

Викласти абзац 3 резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №420/7577/21 в наступній редакції:

«Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з липня 2017 року по лютий 2018 рік з врахуванням раніше виплачених сум із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця січень 2008 року».

В іншій частині апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №420/7577/21 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Т.М. Танасогло А.В. Крусян