Справа № 187/1657/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 187/1657/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 року (головуючий суддя Іщенко І.М.)

в адміністративній справі №187/1657/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 31.08.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив:

- скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення серії АА №000011887 від 18.07.2023, винесену заступником директора департаменту начальником відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуваною постановою позивача за порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500грн. При цьому, зазначив, що під час автоматичної фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, не було визначено тип транспортного засобу та причепу, та відповідно не було враховано цю інформацію під час розгляду уповноваженою посадовою особою справи про адміністративне правопорушення. Не було враховано, що транспортний засіб за своєю категорією є двовісним автомобілем (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів. Він є власником транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки «DAF FT XF, д/н НОМЕР_1 , та напівпричепу контейнеровоза для перевезення насипних вантажів марки KRONE SDP 27, д/н НОМЕР_2 , які використовувалися під час перевезення 21.06.2023 року, та загальна вага яких без навантаження становить 16280 кг. Документом, на підставі якого здійснювалося перевезення насіння соняшнику 21.06.2023 року є товарно-транспортна накладна № 6 від 21.06.2023 року. Вага соняшнику, що перевозився 26120 кг. Отож, загальна вага транспортного засобу разом із вантажем, що перевозився становить 26120 кг (нетто) + 16280 кг (тара) = 42400 кг (брутто). Нормативно допустиме навантаження для такої категорії транспортних засобів згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху складає 42 т, а не 40 т як вказано у спірній постанові, а отже ним не було порушено ці вимоги.

Зазначив, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, Порядку фіксації порушень законодавства у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512.

Вказав, що спірна постанова містить відомості про загальну масу навантаження та навантаження на вісі (1 - 7900; 2 - 13600; 3 - 8600; 4 - 8550; 5- 8400), в той час як повинно бути зазначено не лише фактичний показник навантаження на вісь, а й його виміри із урахуванням похибки, згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, тобто (1 7900+/-16%; 2 - 13600+/-16%; 3 - 8600+/-16%; 4 - 8550+/-16%; 5- 8400+/-16%). У оскаржуваній постанові відсутні метадані про: смугу руху, напрямок руху, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), тип транспортного засобу згідно з п. Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що постанова серії АА №000011887 від 18.07.2023 відповідає вимогам, передбаченим ст.283 КУпАП та з урахуванням конкретних обставин даної справи, містить вичерпні дані на підставі яких встановлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні. Не наведення у оскаржуваній постанові окремих даних, передбачених положеннями Порядку №1174 та Інструкції №512, які є загальними та які не є суттєвими у даній справі виходячи із порушення, яке інкримінувалось ОСОБА_1 , не вказує про відсутність порушення нормативно-вагових параметрів транспортного засобу, тобто порушення як такого, та не свідчить про неправомірність такої постанови, мотиви прийняття та зміст якої не суперечать завданню законодавства України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що під час автоматичної фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, не було визначено тип транспортного засобу та причепу, та відповідно не було враховано цю інформацію під час розгляду уповноваженою посадовою особою справи про адміністративне правопорушення. Не було враховано, що транспортний засіб за своєю категорією є двовісним автомобілем (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів. Зазначає, що належний йому транспортний засіб марки «DAF FT XF, д/н НОМЕР_1 , та напівпричепу контейнеровоза для перевезення насипних вантажів марки KRONE SDP 27, д/н НОМЕР_2 є такими, яким законодавством дозволено перевозити вантажів із гранично допустимою загальною масою 42 тон.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.07.2023 року заступником директора департаменту начальником відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 винесено постанову серії АА №000011887 про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 21.06.2023 року о 20 год. 47 хв. за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл. ОСОБА_1 , як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,863% (2,345 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім іншого, у постанові також зазначені:

інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер: WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк дії: № UA.TR.113-0619/11F-22, № 0695/11F-22 до 26.12.2023 року;

результати автоматичної фіксації транспортного засобу у момент учинення адміністративного правопорушення, виміряні з урахуванням похибки, зокрема, вагові параметри транспортного засобу, а саме загальна маса 42345 кг;

фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3810 мм, 2-3: 5780 мм, 3-4: 1310 мм, 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь 1 - 7900 кг, 2 - 13600 кг, 3 - 8600 кг, 4- 8550 кг, 5 - 8400 кг; загальна маса 47050 кг; висота 3,972 м.; довжина 15,205 м.;

посилання в Інтернеті на сторінку вебсайту, на якій можна ознайомитись із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу у момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі;

формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: * % перевищення = ((Х факт - Х норм - похибка пристрою) / Х норм) х 100 %;

квитанцію про сплату адміністративного штрафу, порядок виконання, оскарження та набрання постановою законної сили.

Транспортний засіб DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , (свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) є спеціалізованим, вантажним, сідловим тягачем, власником якого є ТОВ «Авто Агро Груп».

Напівпричіп «Krone», номерний знак НОМЕР_2 , (свідоцтво про державну реєстрацію СТТ № 993980, є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом для перевезення контейнерів/сипких вантажів (зернових культур), власником якого є ОСОБА_3 .

З фотоматеріалів інформаційного файлу системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі встановлено, що транспортний засіб DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , є двовісним автомобілем (тягачем), а напівпричіп «Krone», номерний знак НОМЕР_2 - трьохвісним напівпричепом.

Отже, встановлено, що 21.06.2023 року о 20 год. 47 хв. на ділянці дороги Н-11, км 76+702, рухався транспортний засіб двовісний автомобіль (тягач) DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з трьох вісним напівпричепом «Krone», номерний знак НОМЕР_2 , зареєстровані за ТОВ «Авто Агро Груп» та ОСОБА_3 відповідно.

Під час руху зазначеного транспортного засобу комплексним технічним засобом WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, який відповідно до сертифікату перевірки типу №UA.TR.113-0619/11F-22, № 0695/11F-22, встановлений на автомобільній дорозі Н-11, км 76+702 Дніпропетровська обл., було зафіксовано загальну вагу цього транспортного засобу, яка склала 47050 кг, а з урахуванням похибки у 10% - 42345 кг, що підтверджується копією постанови (а.с.11).

Позивач вважає протиправною постанову серії АА №000011887 від 18.07.2023.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що доданих правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми КУпАП, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, норми Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений, зокрема, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є:

своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, постановою серії АА №000011887 від 18.07.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху) у частині перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,863 % (2,345 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Положеннями ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно;

однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %;

двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %;

трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Положеннями п. 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри, зокрема, не перевищують:

б) фактичної маси:

Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьох вісним напівпричепом - 40 (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тони).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Наказом від 28.12.2010 № 624 «Про затвердження національних стандартів України та скасування чинності нормативних документів» затверджено ДСТУ OIML R 134-1:2010 Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь (OIML R 134-1:2006, IDT).

За вимогами ДСТУ OIML R 134-1:2010 похибка вимірювання вагового комплексу щодо загальної маси транспортного засобу становить 10 %.

Таким чином загальна маса транспортного засобу DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», номерний знак НОМЕР_2 , перевищує граничну норму ваги для двовісного автомобіля (тягача) з трьох вісним напівпричепом на 5,863 % (2,345 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі для даного виду транспортного засобу у 40 тон, виходячи із розрахунку: (47050 - 40000 - 10 % х 47050) / 40000) х 100 %.

Щодо твердження позивача про те, що транспортний засіб DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», номерний знак НОМЕР_2 , відноситься до типу транспортних засобів: двовісний автомобіль (тягач) з трьох вісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Положеннями п. 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри, зокрема, не перевищують:

б) фактичної маси:

Комбіновані транспортні засоби:

- двовісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьох вісним напівпричепом - 40 (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонни );

двовісний автомобіль (тягач) з трьох вісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн).

Відповідно до п. 17.2 - п. 17.5 «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 №363 (Правила №363) передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрасно виділяється від кольору контейнера, таке маркування:

розпізнавальний знак; номер контейнера;

найменування власника контейнера;

вантажність і маса тари контейнера, кг;

внутрішній об`єм контейнера, куб. м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера;

час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна.

При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб. м).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з постанови серії АА №000011887 від 18.07.2023 вбачається, що заступником директора департаменту начальником відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 , шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, було встановлено тип транспортного засобу - двовісний автомобіль (тягач) з трьох вісним напівпричепом, довжиною 15,205 м.

Натомість позивач заперечуючи віднесення його транспортного засобу до зазначеного типу стверджує, що вірним його типом є двовісний автомобіль (тягач) з трьох вісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення контейнерів/сипких вантажів (зернових культур), загальною максимальною довжиною 13,620 метра.

При цьому на підтвердження своєї позиції позивач не надав жодного доказу.

Так, дійсно, транспортний засіб, що належить позивачу є двовісним автомобілем (тягачем), з трьох вісним напівпричепом (контейнеровоз), однак останнім на обґрунтування своєї позиції не доведено, що 21.06.2023 на час перевірки ваги ним здійснювалося перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що твердження позивача про тип належного йому транспортного засобу є необґрунтованим та не доведеним.

Щодо доводів позивача про те, що постанова серії АА №000011887 від 18.07.2023 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, Порядку фіксації порушень законодавства у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (Порядок № 1174) та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі Інструкція № 512), оскільки не містить усіх даних, передбачених нормами зазначених нормативно-правових актів, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Постанова серії АА №000011887 від 18.07.2023 відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП та з урахуванням конкретних обставин даної справи, містить вичерпні дані на підставі яких встановлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Не наведення у постанові серії АА №000011887 від 18.07.2023 окремих даних, передбачених положеннями Порядку № 1174 та Інструкції № 512, які є загальними та які не є суттєвими у даній справі виходячи із порушення, яке інкримінувалось ОСОБА_1 , не вказує про відсутність порушення нормативно-вагових параметрів транспортного засобу, тобто порушення як такого, та не свідчить про неправомірність такої постанови, мотиви прийняття та зміст якої не суперечать завданню законодавства України про адміністративні правопорушення.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлюють Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (Правила №30).

Відповідно до п. 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

З урахуванням наведеного судом відзначається, що позивачем не повідомлялось про наявність та не надавався суду дозвіл на рух великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Положеннями ст. 14-3 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Отже, матеріалами справи підтверджується обґрунтованість дій відповідача щодо прийняття постанови серії АА №000011887 від 18.07.2023, щодо встановлення порушення ОСОБА_1 п. 22.5 Правил дорожнього руху, наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

При цьому, суттєвих порушень порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якої було прийнято оскаржувану постанову, які б призвели до істотного порушення прав та свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність накладення постановою серії АА №000011887 від 18.07.2023 на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Вищезазначене є підставою для висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч.3 ст.272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 25.10.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

В силу пункту 2 частини 5 ст. 328 КАС постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно статті 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова