Справа № 560/18990/23
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 жовтня 2023 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг 2012" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг 2012" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 27.10.2023, в якому просить визнати протиправною та скасувати Постанову Державної служба України з безпеки на транспорті, в особі відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області від 13.09.2023 № ПШ 030377, про застосування адміністративно-господарського штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» на суму в розмірі 17000,00 грн. за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Також, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову від 27 жовтня 2023 року в якій просить: 1) заборонити Державній службі України з безпеки на транспорті, в особі відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області, пред`являти до виконання постанову від 13.09.2023 № ПШ 030377, про застосування адміністративно-господарського штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» на суму в розмірі 17 000,00 грн; 2) зупинити стягнення на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі відділу Державного нагляду (контролю) в Хмельницькій області, від 13.09.2023 № ПШ 030377 про застосування адміністративно-господарського штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» на суму в розмірі 17000,00 грн. за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 151 КАС України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 цього Кодексу.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Верховний Суд в постанові від 28.03.2018 по справі № 800/521/17 вказав, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Заявником - позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Заявник прогнозує звернення відповідача до органу ДВС, що є його правом, однак це не є підставою для забезпечення позову, враховуючим вищевказане.

Крім цього, потрібно враховувати, що обгрунтування заяви не вказує на очевидну протиправність оскаржуваної постанови, яка є предметом доказування в адміністративній справі, і оцінку якій буде дано судом під час розгляду позову по суті, та вимоги ч. 2 ст. 151 КАС України, відповідно до якої заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що немає підстав, які визначені ч. 1 ст. 151 КАС України, тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг 2012" від 27.10.2023 про забезпечення адміністративного позову не може бути задоволена.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг 2012" від 27.10.2023 про забезпечення адміністративного позову - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повне судове рішення складене 30 жовтня 2023 року

Головуючий суддя А.І. Петричкович