Справа № 420/21710/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 18 серпня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій просив

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року з обмеженням пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність);

- зобов`язати Головне управління провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2018 року по день фактичного проведення доплати, виходячи із розрахунку 83% грошового забезпечення, з урахуванням наявних розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення без обмеження її граничного розміру, з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/5646/20, врахувавши, що розмір пенсії позивача становить 83 % грошового забезпечення виходячи із 12165,00 грн. та з урахуванням підвищень та надбавок підсумок пенсії позивача складає 10096,95 грн. Однак, відповідачем обмежено пенсію максимальним розміром та призначено пенсію в розмірі 6981,88 грн.

Також з перерахунку пенсії від 04.09.2020 станом на 01.04.2019 вбачається, що підсумок пенсії позивача склав 18172, 02 грн, однак пенсію до виплати призначено 14 970 грн та зазначено, що перерахунок проведено з урахуванням максимального розміру пенсії.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки застереження у п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-УІІІ, що обмеження виплати максимального розміру пенсії застосовуються з 01 січня 2016 року означає, що пенсії, які призначені до 01 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені, проте їх перерахунок має відсуватися у відповідності до правил, передбачених абзацом 2 п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-УІ.

Позивач звернув увагу, що йому пенсію було призначено в редакції Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції чинній до набрання чинності Закону № 1697-УІІ та не можуть бути застосовані до позивача.

На думку позивача, враховуючи протиправність рішення відповідача про обмеження пенсії позивача граничним розміром, наявні підстави для здійснення виплати пенсії позивачу без обмеження її граничного розміру з 01 січня 2018 року, виходячи з розрахунку 83 % від суми грошового забезпечення.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслана до електронного кабінету Головного управління ПФУ в Одеській області в системі Електронний суд, 31 серпня 2023, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 01.09.2023 року.

Відзив та належним чином засвідчена копія матеріалів пенсійної справи позивача від відповідача до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років в розмірі 83 % грошового забезпечення на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.12.2014, що підтверджено протоколом про призначення пенсії за пенсійною справою 10 .

Відповідно до протоколу за пенсійною справою № 10- (МНС) до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії Позивача увійшли: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%; надбавка за умови режим обмежень, допуск 15%, надбавка за особливо важливі завдання 50%; премія 10%.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що у вересні 2020 року Головним управлінням ПФ України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5646/20 здійснено позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 року виходячи із 83 % грошового забезпечення.

Відповідно до цього перерахунку пенсії суд встановив, що пенсія обчислена із сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50 %, підсумок пенсії (надбавками) 10096, 95 грн, з урахуванням попередньої суми пенсії 3866, 8 та підвищення 3115, 08 (50 % від 6230,15) до сплати 6981,88 грн.

Згідно з постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 підвищення складає 6230,15, з них виплачується з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50 % підвищення 3115,08; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75 % від підвищення 4672,61; з 01.01.2020 щомісячно 100 % від підвищення 6230,15.

Також матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду по справі № 420/9749/21 від 26.07.2021 року відповідачем здійснено позивачу перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50 %, надбавка за умови режим. обмежень, допуск Ф.2 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 50 %, премія 40 %, основний розмір 83 % грошового забезпечення, підсумок пенсії (з надбавками) 18172, 02 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 14970, попередньої суми 3866,8 та підвищення 4672, 61 (виплата в повному розмірі на виконання рішення суду), до сплати 14970 грн.

Позивач, не погоджуючись з таким обмеженням розміру його пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №2262-ХІІ, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Положення ст. 43 Закону №2262-ХІІ свого часу були доповнені згідно з пп. 4 п. 29 розд. II Закону України від 28.12.2007 №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» новою частиною наступного змісту: «Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначене положення в цілому було визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008.

В подальшому, відповідно до п. 8 ч. 6 розд. ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, частину п`яту ст. 43 Закону №2262-ХІІ було викладено у такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43 вказаного Закону, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вважається такою, що відсутня в зазначеному Законі.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Тобто, протягом 2017 року ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17 та від 12.03.2019 у справі №522/3049/17.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього ж Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, за змістом норм ст. 2, п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI розміри призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій, зокрема, і належної позивачу пенсії, не можуть перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим суд зазначає, що відповідно до статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно з ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 2136-VIII від 13.07.2017 передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України», суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вважається такою, що відсутня в зазначеному Законі.

Проте залишалася чинною норма ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, яка дублює положення ч. 7 ст. 43 Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та робиться посилання на дію цієї статті, в тому числі на призначені пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІІ.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 150 Конституції України, а також ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14 грудня 2000 року (справа № 1-31/2000) визначено, що рішення КСУ мають пряму дію.

Таким чином, аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням того, що рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016 ухвалено пізніше Закону №3668-VI, суд доходить висновку, що рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016 має пряму дію в часі та має застосовуватися до спірних правовідносин, які виникли після його ухвалення.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач не мав право на здійснення дій щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Разом з цим, дослідивши наявні у справи письмові докази суд доходить висновку, що позовні вимоги належать задоволенню з 01.04.2019 року, з огляду на таке.

Так, матеріалами пенсійної справи підтверджено, що у вересні 2020 року Головним управлінням ПФ України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5646/20 здійснено позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 року виходячи із 83 % грошового забезпечення.

Дослідивши цей перерахунок пенсії, суд встановив, що пенсія обчислена із сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50 %, підсумок пенсії (надбавками) 10096,95 грн, з урахуванням попередньої суми пенсії 3866,8 та підвищення 3115, 08 (50 % від 6230,15) до сплати 6981,88 грн., та згідно з постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 підвищення складає 6230,15, з них виплачується з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50 % підвищення 3115, 08; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75 % від підвищення 4672,61; з 01.01.2020 щомісячно 100 % від підвищення 6230,15.

Суд зазначає, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 в редакції чином на дату прийняття цієї постанови, встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Суд встановив, що на виконання рішення суду по справі № 420/5646/20 пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії з питання обчислення пенсії із 83 % грошового забезпечення, яке складалось із сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, тобто розрахованого відповідно до п. 1 постанови КМУ № 103 в первинній редакції.

Також із цього перерахунку видно, що відповідачем застосовано п. 2 постанови КМУ № 103.

Тому з перерахунку вбачається, що відповідачем під час виконання рішення суду по справі № 420/5646/20 не було обмежено пенсію максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність станом на 01.01.2018 (що становило 13730 грн), а розраховано розмір пенсії відповідно до п.1, 2 постанови КМУ № 103.

Разом з цим матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду по справі № 420/9749/21 від 26.07.2021 року відповідачем здійснено позивачу перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50 %, надбавка за умови режим. Обмежень, допуск Ф.2 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 50 %, премія 40 %, основний розмір 83 % грошового забезпечення, підсумок пенсії (з надбавками) 18172, 02 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 14970, попередньої суми 3866,8 та підвищення 4672, 61 (виплата в повному розмірі на виконання рішення суду), до сплати 14970 грн.

Тобто при здійсненні перерахунку з 01 квітня 2019 року вже відповідачем було застосовано до позивача обмеження пенсії максимальним розміром - 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, що складало 14970 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що до позивача застосовано положення норм ст. 2, п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI з 01.04.2019 року, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2019 року перерахованої ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії) максимальним розміром та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 обчислення та виплату перерахованої пенсії (з урахуванням встановлених позивачу підвищень, надбавок, доплат до пенсії) з 01.04.2019 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

В частині цих позовних вимог починаючи з 01.01.2018 року суд доходить висновку, що слід відмовити, оскільки матеріалами справи підтверджено, що при перерахунку пенсії на виконання рішення суду з 01.01.2018 року відповідачем не було застосовано норми закону щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачу станом на 01 квітня 2019 року на виконання рішення суду по справі № 420/9749/21 розрахована пенсія із 83 % грошового забезпечення, суд доходить висновку, що позивач має право на обчислення пенсії в розмірі 83 % грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо обмеження з 01.04.2019 року перерахованої ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії) максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) обчислення та виплату перерахованої пенсії (з урахуванням встановлених позивачу підвищень, надбавок, доплат до пенсії) виходячи із 83 % грошового забезпечення з 01.04.2019 року без обмеження максимальним розміром з урахуванням здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65048, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко