Справа № 559/3534/23
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/3534/23
Провадження № 2-а/559/60/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Рижко С.В.,

представника позивача - адвоката Марчука В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд із адміністративним позовом до УПП в Рівненській області про скасування постанови серії ЕАТ №7693986 від 08.09.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.09.2023 він керував т/з "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 , близько 15:45 в м. Дубно по вул. Стара, 2 та зупинився біля відділення "Нової пошти", щоб забрати двох пасажирів. Під час руху та до моменту зупинки позивач був пристебнутий ременем безпеки. Після зупинки, ззаду до нього під`їхали працівники поліції, підійшли до нього та повідомили, що він порушив ПДР. Після його заперечень, працівники поліції погодилися, що порушення не було. Проте, одночасно вони заявили про вчинення іншого правопорушення, що позивач не пропустив на пішохідному переході на розі вулиць Замкової та Д.Галицького пішоходів. Однак, позивач заперечив і вимагав надання доказів, поліцейські погодилися, що пішоходи в той час не перебували на дорозі і даного порушення позивач не вчиняв. Однак, висунули інше порушення ПДР, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки. Позивач не погодився з даним правопорушенням та вимагав надати докази, на що поліцейські йому відмовили. В цей же час, під час розгляду справи, він намагався залучити адвоката, однак йому повідомили, що права роз`яснено, справу розглянуто та винесено постанову, якою позивача притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. Постанову на місці події позивачу вручено не було. Вважає, що притягнення його адміністративної відповідальності є безпідставним, а обставини, викладені у постанові надуманими. У зв`язку з чим вважає, що наявні підстави для задоволення його позовних вимог та скасування даної постанови.

Ухвалою суду від 10.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви. Додатково вказав, що на місці події позивач виявив бажання скористатися правовою допомогою, на що позивачу було відмовлено. Крім того, працівники поліції не надали доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Тому, просив позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача УПП в Рівненській області ДПП в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. 24 жовтня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву та відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що згідно постанови серії ЕАТ №7693986 від 08.09.2023, ОСОБА_1 08.09.2023, рухаючись в м. Дубно по вул. Д.Галицького, 56, керуючи т/з "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, вказаним порушив п. 2.3 "в" ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Поліцейський виявив порушення, на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративні правопорушення. З боку інспектора патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Відеоматеріали, додані до позовної заяви, підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства, в межах компетенції поліцейського патрульної поліції. Також зазначили, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не надано суду жодних доказів. Також заперечили щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4400 грн, оскільки вважають таку суму не співмірною із складністю даної справи. Оскільки позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, у задоволені позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. До відзиву також долучено відеоматеріали фіксація події.

Судом поновлено строк для подання відзиву з огляду на обставини, викладені у клопотанні та долучено поданий відзив до матеріалів справи з метою повного та всебічнгого розгляд справи.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7693986 від 08.09.2023 вбачається, що 08.09.2023 о 15:50 в м. Дубно по вул. Стара, 2, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий пасом безпеки, чим порушив п.2.3 "в" ПДР України порушення правил користування пасом безпеки та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. 10).

Разом з тим, стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач, керуючи т/з, не був пристебнутий ременем пасивної безпеки.

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, як вбачається з даної статті, доказом вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні переглянуто долучений як позивачем, так і відповідачем відеозапис з відеореєстратора на службовому автомобілі. З долученого відеозапису вбачається, як по дорозі рухається автомобіль "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 . Разом з тим, на даному записі не видно самого водія, а також, що водій керував транспортним засобом із не пристебнутим пасом безпеки.

Крім того, в судовому засіданні переглянуто запис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу "Renault Kangoo", д.н.з. НОМЕР_1 та чітко видно, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля, водій ОСОБА_1 був пристебнутий пасом безпеки.

За таких обставин, вказані відеозаписи не можуть розцінюватися як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки не містить обставин, що мають значення для вирішення справи та спростовують обставини вчинення правопорушення.

Таким чином, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушеннь правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Згідно ст. 159 ч. 4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення, За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП залишається недоведеним.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, а провадження закрити.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: залишає постанову без зміни; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Зважаючи на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн., які в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4400 гривень, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 1- 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст.ст. 133, 137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: Ордер серія ВК №1105065 від 09.10.2023, Угоду-доручення про надання правової допомоги від 08.09.2023, Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, згідно якого загальна сума витрат за надання правової допомоги складає 4400 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордера №11 від 09.10.2023 (а.с.15-19).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, у відзиві на позов, відповідачем, окрім заперечень по суті позовних вимог щодо оскаржуваної постанови, також висловлено заперечення і щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката та зазначено, що сума витрат є не співмірною із складністю справи.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на те, що відповідачем висловлено заперечення стосовно заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на правничу допомогу в розмірі 4400,00 грн є не співмірною із складністю справи, у зв`язку з чим, зважаючи на усталену практику в даній категорії справ та строки розгляду, останню необхідно зменшити та стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 1000 грн витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (ідентифікаційнйи код: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. С.Бандери, 14-А, м. Рівне, код ЄДРПОУ 40108646) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7693986 від 08 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 536,80 гривень сплаченого судового збору та 1000 гривень, сплачених за надання правової допомоги, а в загальному 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, в іншій частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 01 листопада 2023 року.

Суддя М.В. Панчук