Справа № 120/7368/22
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7368/22

Головуючий у 1-й інстанції: Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

30 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вінницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат, про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, викладене в пункті 14 протоколу засідання комісії від 27.01.2022 за № 13;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому у виплаті допомоги, помилково вважаючи, що інвалідність у нього виникла повторно внаслідок однієї травми, хоча насправді вона стала наслідком окремого ушкодження здоров`я, не пов`язаного з іншим, отриманим раніше.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач під час проходження військової служби в Збройних Силах України отримав у 2016 році травму "консолідований перелом тіла правої лопатки з больовим синдромом та тимчасовим порушенням функцій". За результатами первинного огляду органами МСЕК позивачу встановлено 10% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (довідка МСЕК серія 12 ААА № 015857 від 02.12.2016).

У 2019 році позивач отримав травму "комперсійний перелом латеральних виростків правої стегнової кістки", у зв`язку з чим йому встановлено ще 10% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (довідка МСЕК серія АГ № 0025637 від 08.05.2019).

10.04.2021, у вихідний день, під час обрізки дерев у саду позивач отримав різану рану середньо-нижньої третини лівого плеча (випадково вирвалась з рук бензопила, що призвело до травмування нервово-судинного пучка та м`язів лівого плеча) (із свідоцтва про хворобу № 1012 від 26.11.2021 та довідки військової частини НОМЕР_2 від 13.05.2021 № 350/129/32/741 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва)).

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 2263702 від 22.12.2021, позивачу 16.12.2021 встановлено ІІ групу інвалідності на строк до 01.01.2023. Причина інвалідності "травма, одержана в результаті нещасного випадку, так, пов`язана з проходженням військової служби".

28.12.2021 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому буде здійснюватися виплата.

При цьому у заяві позивач вказав причину інвалідності "захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби".

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом № 13 від 27.01.2022, позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з урахуванням виплачених раніше сум, оскільки група інвалідності встановлена понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності.

Про вказане рішення позивач фактично дізнався у серпні 2022 року, після чого у вересні 2022 року звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції на час прийняття оскаржуваного рішення (далі - Закон) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За змістом пп. 5 п. 2 ст. 16 Закону одноразова грошова допомога призначається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Як вже зазначалося вище, 16 грудня 2021 Вінницьким обласним центром медико-соціальної експертизи позивачу було встановлено діагноз післятравматична нейропатія лівого ліктьового верху з розвитком стійкої комбінованої контрактури лівого променево-зап`ястного суглобу внаслідок різаної рани середньої третини лівого плеча з пошкодженням плечової артерії та встановлено інвалідність II ступеню з причиною травма, одержана в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Тобто із встановленням II групи інвалідності у грудні 2021 року позивач отримав право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі діючої на цей момент пп. 5 п.2 статті 16 Закону.

Відтак, безпідставним є твердження суду першої інстанції про те, що позивач не має права на допомогу у зв`язку з встановленням II групи інвалідності.

Крім того, слід зауважити, що пункт 4 ст. 16-3 Закону не міг бути застосований в разі встановлення нової групи інвалідності на підставі нового ушкодження здоров`я.

Пункт 4 ст. 16-3 Закону встановлював, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється.

Тобто, з аналізу вказаної норми є очевидним, що обмеження щодо виплати одноразової грошової допомоги було встановлене для одного й того самого ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд (абз. 32 постанови від 15.11.2021 у справі 240/336/20): "Визначена у частині четвертій статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей заборона щодо виплати одноразової грошової допомоги, може мати місце лише у разі спливу дворічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.

Водночас, у 2019 позивач отримав травму "компресійний перелом латеральних виростків правої стегнової кістки" та позивачу було встановлено 10% втрати професійної працездатності. А в 2021 позивач отримав нову травму внаслідок "різаної рани середньої третини лівого плеча з пошкодженням плечової артерії" та позивачу було встановлено інвалідність II ступеню.

Оскільки II групу інвалідності позивачу встановили внаслідок нових ушкоджень, не пов`язаних з тими, внаслідок яких позивачу встановили ступені втрати працездатності, п. 4 ст. 16-3 Закону не міг бути застосований при вирішенні даного спору, тож застосування судом першої інстанції даної норми є помилковим.

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно з пп. 2 п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується: ... у розмірі: ... 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

Так як позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, одержану в результаті нещасного випадку, пов`язана з проходженням військової служби", то йому підлягає виплаті одноразова грошова допомога у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, а не 300-кратному.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат, про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, викладене в пункті 14 протоколу засідання комісії від 27.01.2022 за № 13.

Зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби, у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому вперше встановлено інвалідність.

У задоволенні решти частини позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.