Справа № 260/4700/23
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/4700/23 пров. № А/857/17765/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року, головуючий суддя Дору Ю.Ю., ухвалене у м. Ужгород, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТМО МВС України по Закарпатській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність військово-лікарської комісії щодо не прийняття постанови за результатами обстеження ОСОБА_1 ; зобов`язати військово-лікарську комісію за результатами обстеження прийняти постанову стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідно до додатку 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 року №285 21.04.2023 року він був направлений до медичної (військово-лікарської) комісії ДУ ТМО МВС України в Закарпатській області для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до подальшої служби на посаді «стрільця». Пройшовши безліч обстежень жодних рішень ВЛК не було прийнято щодо визначення придатності до служби. Позивач вважав, що відповідь шпиталю про фактичне завершення ВЛК у зв`язку з ненаданням позивачем згоди на лікування є протиправною та такою що порушує норми Положення №285 та Положення №402.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що зазначались ним у поданому адміністративному позові, однак судом попередньої інстанції безпідставно не взяті до уваги.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходить військову службу в Національній Гвардії України на посаді стрільця в/ч НОМЕР_1 .

21.04.2023 року позивач був направлений до медичної (військово-лікарської) комісії ДУ ТМО МВС України в Закарпатській області для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до подальшої служби на посаді «стрільця».

Згідно доказів наявних у матеріалах справи встановлено, що позивач проходив обстеження та лікування.

Зокрема, згідно протоколу №2345 позивачу проведено обстеження на магнітно-резонансному томографі та згідно консультації невролога діагностовано Остеохондроз хребта у дорослих, множинні відділи хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділів, з полірадикулярним синдромом, м`язовотонічним синдромом, хронічною цервіко та люмбалгією.

У період з 22.02.2023 року по 09.03.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в пульмонологічному відділенні КНП «ЗОКЛ ім.А.Новака» ЗОР. Згідно протоколу консультативного висновку від 10 квітня 2023 року встановлено діагноз часто рецидивуюча ідіопатична кропив`янка.

За результатами обстеження психіатра, згідно консультативного висновку спеціаліста від 01.05.2023 року позивачу було встановлено діагноз «розлад адаптації». Як вбачається із записів вказаного висновку від 01.05.2023 року п.8 рекомендації: «стаціонарного лікування у психіатричному стаціонарі не потребує.

Згідно даних виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1158 від 11.05.2023 року анамнезу захворювання, окрім іншого, встановлено, що з 22.02.2023 року по 09.03.2023 року позивач проходив стаціонарне лікування в умовах пульмонологічного відділення КНП «ЗОКЛ ім.А.Новака» ЗОР, діагноз: ідіопатична кропивниця, ангіоневротичний набряк, синдром подразненого кишківника з діареєю, вазомоторний риніт, дегенерація міжхребцевих дисків. Там консультований психіатром, 28.04.2023 року надано скерування до психіатричного стаціонару для верифікації діагнозу та проходження ВЛК, але відмовився. 01.05.2023 року консультований психіатром ОСОБА_2 , висновок - F43.2, не виявлено підстав для стаціонарного лікування. 01.05.2023 року скерований командиром в/ч НОМЕР_2 для стаціонарного обстеження до даного закладу. Алергічний анамнез: обтяжений. Згідно протоколу ЛКК №51 від 10.05.2023 року встановлено діагноз розлад адаптації. F43.2.

Згідно консультативного висновку №19 Територіального медичного об`єднання МВС України по Закарпатській області» центр психіатричної допомоги та професійного психофізіологічного відбору 17 травня 2023 року проведено психолого-психіатричний огляд ОСОБА_1 за результатами якого надано висновок ЛКК розлад адаптації. Рекомендації ЛКК: лікування в умовах психіатричного стаціонару (обтяжений алергологічний анамнез).

Окрім цього, згідно консультаційного висновку спеціаліста від 17.05.2023 року позивачу встановлено діагноз «дерматофітія тулуба і нігтів» та надано рекомендації по лікуванню. Висновком від 25.05.2023 року діагностовано «часторецидивуюча ідіопатична кропивниця».

Згідно акта протокольного засідання М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Закарпатській області» від 24 травня 2023 року начальник ЦПД та ППВ ДУ «ТМО МВС України по Закарпатській області» ОСОБА_3 доповіла, що згідно з рішенням ЛКК №19 17 травня 2023 року, яке проведено під час проходження ВЛК солдатом ОСОБА_1 діагностовано захворювання, яке підлягає стаціонарному лікуванню в умовах психіатричного стаціонару. Згідно діючого законодавства України, особа щодо якої встановлено необхідність лікування в умовах психіатричного стаціонару повинна висловити свою згоду на проведення такого лікування.

Згідно вказаного акта зафіксовано, що позивачу було запропоновано надати згоду на таке лікування, проте останній відмовився від надання згоди на стаціонарне лікування в психіатричному стаціонарі. (а.с.43).

Позивач 31.05.2023 року звертався до відповідача з рапортом яким просив прийняти постанову (рішення, довідку) ВЛК, а у разі неможливості видати позивачу особисто постанову (рішення, довідку) ВЛК надати письмове обґрунтування такої неможливості.

Листом від 05.06.2023 року №33/27-805 Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області повідомило позивачу, що у зв`язку з діагностуванням у позивача захворювання, яке згідно заключення ЛКК ЦПД та ППВ ДУ «ТМО МВС України по Закарпатській області» від 17.05.2023 року №19 потребує стаціонарного психіатричного лікування, та відсутності письмової згоди на таке лікування з боку позивача, не визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, що могло призвести до порушення прав ОСОБА_1 та прийняття хибного (неправомірного) рішення, М(ВЛ)К, керуючись вимогами Закону України про «Психіатричну допомогу» та наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» була позбавлена можливості винести відповідну постанову про ступінь придатності до військової служби позивача (а.с.а.с.15-16)

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у межах повноважень та згідно норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 року №285 затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі Положення №285) яке визначає порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями (далі - М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - ЗОЗ МВС).

Основними завданнями М(ВЛ)К, зокрема є визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку придатності кандидатів на військову службу за контрактом, у військовому резерві, кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах Національної гвардії України (далі - ВВНЗ), ступеня придатності військовослужбовців Національної гвардії України (далі - НГУ) до подальшого проходження військової служби (п. 2 Розділу І Положення №285).

Розділом ІІІ Положення №285 визначено організацію проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз.

Відповідно до норм вказаного Розділу направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, форма якого наведена в додатку 4 до цього Положення (далі - Направлення на медичний огляд), оформлюється підрозділами кадрового забезпечення поліції, командуванням головного органу військового управління, оперативно-територіальних об`єднань, з`єднань, військових частин НГУ (далі - військові частини).

До початку медичного огляду особам проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, електрокардіографія, загальні аналізи крові та сечі, аналіз крові на цукор, обстеження на сифіліс, гепатити В, С та ВIЛ-інфікування. Кандидати на службу в поліції та на військову службу за контрактом можуть надати результати зазначених обстежень за умови проходження їх у строк не пізніше одного місяця до початку медичного огляду М(ВЛ)К.

Перед початком медичного огляду особі, яка направлена на медичний огляд, М(ВЛ)К видається Акт медичного огляду (додаток 5). До Акта медичного огляду долучаються результати обстежень, зазначених у пункті 7 цього розділу, та документація, зазначена в Направленні на медичний огляд.

Медичний огляд особи у М(ВЛ)К проводиться з обов`язковим обстеженням лікарями: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, дерматовенерологом, стоматологом, психіатром та лікарем-психологом (практичним психологом) ЗОЗ МВС, а за медичними показаннями - лікарями інших спеціальностей. Жінки обов`язково обстежуються гінекологом.

При проходженні медичного огляду особа має надавати (на вимогу) реєстратору, лікарям - членам М(ВЛ)К оригінал документа, що посвідчує особу (паспорт громадянина України), а також службове посвідчення або військово-обліковий документ.

Кожен лікар - член М(ВЛ)К заносить до Акта медичного огляду анамнестичні та об`єктивні дані, діагноз виявлених захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв), робить власний висновок щодо придатності особи до служби. За необхідності особа, яка проходить медичний огляд, направляється лікарем М(ВЛ)К до лікарів інших спеціальностей та на додаткові обстеження для обґрунтування діагнозу.

У разі виникнення необхідності в уточненні діагнозу захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва) чи їх наслідків М(ВЛ)К може запропонувати особі амбулаторне або стаціонарне обстеження в ЗОЗ МВС.

У разі неможливості проведення необхідного дослідження стану здоров`я у ЗОЗ МВС стаціонарне або амбулаторне обстеження може проводитися в інших державних або комунальних ЗОЗ. У таких випадках особі видається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 6). Після проведення обстеження Акт дослідження стану здоров`я, завірений підписами керівника ЗОЗ і лікаря, що проводив обстеження, та скріплений печаткою цього закладу, передається до М(ВЛ)К.

Акт дослідження стану здоров`я додається до Акта медичного огляду, розглядається М(ВЛ)К і є додатковим матеріалом при прийнятті експертного рішення.

Психіатричне, психологічне та психофізіологічне обстеження осіб, які проходять медичний огляд у М(ВЛ)К, проводиться лікарями-психіатрами, лікарями-психологами (практичними психологами), лікарями-психофізіологами (лікарями з функціональної діагностики) в ЗОЗ МВС.

До Акта медичного огляду додаються: Направлення на медичний огляд М(ВЛ)К; результати спеціальних (лабораторних, рентгенологічних, інструментальних тощо) обстежень, проведених відповідно до пунктів 7, 11 цього розділу; первинна облікова документація за формою № 100-1/о «Протокол про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №__», затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 квітня 2022 року № 651, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15 червня 2022 року за № 649/37985, яку заповнює лікар-психіатр ЗОЗ МВС; висновок за результатами психологічного обстеження (додаток 10); протокол психофізіологічного обстеження (при обстеженні програмно-апаратним комплексом «Прогноз») (додаток 11) або протокол психофізіологічного обстеження (при обстеженні програмно-апаратним комплексом «Психолот») (додаток 12), заповнений лікарем-психофізіологом (лікарем з функціональної діагностики) із зазначенням порядкового номера обстеження; довідки про раніше проведені профілактичні щеплення (кандидатам на службу в поліції та кандидатам на навчання в ЗВО); витяг з медичної карти амбулаторного хворого, виданий закладом охорони здоров`я, у якому особа перебуває на медичному обслуговуванні; витяги з медичних карт стаціонарного хворого (за наявності); службова характеристика, медична характеристика військовослужбовця, Акт дослідження стану здоров`я (за наявності), документація щодо обставини отримання травми та інші документи, що можуть бути враховані при прийнятті експертного рішення.

За результатами проходження медичного огляду та вивчення даних про особу, яка проходить медичний огляд, М(ВЛ)К приймає експертне рішення у формі постанови щодо придатності (непридатності) особи до служби, причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв), інформація про що відображається в заключній частині Акта медичного огляду. Залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: Довідка медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 13) (далі - Довідка) або Свідоцтво про хворобу (додаток 14). Інформація про прийняте М(ВЛ)К рішення вноситься до Книги обліку документації медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 15) (далі - Книга обліку документації).

У разі якщо особа, що проходить медичний огляд, відмовляється чи ухиляється від обстеження, необхідного для визначення придатності до служби, не має необхідних документів, які підтверджують наявність і характер захворювання, поранень (контузій, травм або каліцтв), їх наслідків, рішення у формі постанови М(ВЛ)К не приймається. Особі може бути запропоновано написати заяву про відмову від проходження медичного огляду.

У разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К.

З матеріалів справи слідує, що згідно консультативного висновку №19 позивачу встановлено розлад адаптації та рекомендовано лікування в умовах психіатричного стаціонару, тобто відповідачем встановлено захворювання, яке підлягає лікуванню, проте, у зв`язку з відмовою позивача у проведенні лікування, як сукупного методу визначення лікарсько-експертного наслідку захворювання для визначення ступеня придатності до військової служби, то відповідач був позбавлений можливості винести постанову про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби.

При цьому, позивач в разі наявності сумніву щодо правильності дій М(ВЛ)К мав право звернутися до М(ВЛ)К, яка у відповідності до п. 16 Розділу ІІ Порядку №285 на постійній основі контролює якість проведення лікарської, військово-лікарської, лікарсько-льотної експертиз та організацію роботи підпорядкованих М(ВЛ)К.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Таким чином, оскаржене рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення в цій частині.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак не надав належної оцінки обставинам справи, а тому оскаржене рішення суду слід змінити, змінивши його мотивувальну частину наведеними вище мотивами відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі №260/4700/23 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, відповідно до мотивувальної частини постанови апеляційного суду.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Ніколін