Справа № 360/2318/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року справа №360/2318/21

'м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання - Передерій Є.О., за участю представника відповідачів - Іванової Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 360/2318/21 (головуючий суддя І інстанції - Борзаниця С.В.), складене у повному обсязі 20 вересня 2021 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправним та скасування рішення, наказу про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та наказу про припинення нотаріальної діяльності,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якої звернулась адвокат Бондарева Валерія Валеріївна (далі - представник позивача) до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1), Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі - відповідач 3), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 08.12.2016 № 3;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 27.12.2016 № 3820/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.02.2021 № 25/В «Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 ».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 08.12.2016 № 3 щодо анулювання свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 24.01.2013 за № 8949 на ім`я ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 27.12.2016 № 3820/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 ».

Визнано протиправним та скасовано наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.02.2021 № 25/В «Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 ».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Вища кваліфікаційна комісія нотаріату, Міністерство юстиції України, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) подали апеляційні скарги, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних скарг посилаються на наступне.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 30, статті 301 Закону України «Про нотаріат» (зі змінами), підпункту 4.34 пункту 4 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженим наказом Міністерства України від 23.06.20211 № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 23.06.2011 № 759/19497 (зі змінами), постанови Луганського окружного адміністративного суду від 05.05.2017 у справі № 812/883/16, постанови Верховного Суду від 03.02.2021 у справ № 812/883/16 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1. - припинено.

Однією з підстав припинення діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 була постанова Верховного Суду від 03.02.2021, якою касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Луганській області задоволено, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.08.2017 у справі № 812/883/16 скасовано повністю, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі № 812/883/16 - залишено в силі. Зазначеною постановою Луганського окружного адміністративного суду залишено в силі наказ № 3820/5 від 27.12.2016 Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 ».

Таким чином позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.02.2021 № 25/В «Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 » вважає необґрунтованими, а зазначений наказ таким, що цілком відповідає чинному законодавству.

08.12.2016 Комісією ухвалено рішення від № 3, яким анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 на підставі підпункту «б» пункту 2 частини першої статті 12 Закону у зв`язку з винесенням щодо нотаріуса обвинувального вироку суду, який набрав чинності.

Вважають, що рішення ВККН не несе для приватного нотаріуса жодних наслідків та не може вплинути на його права, обов`язки чи законні інтереси.

Враховуючи викладене, оскільки рішення ВККН від 08.12.2016 № 3 не несе для приватного нотаріуса жодних наслідків та не може вплинути на його права, обов`язки чи законні інтереси, наявні підстави для ухвалення рішення про відмову в задоволенні такої позовної вимоги.

Вища кваліфікаційна комісія нотаріату розглянула подання Головного територіального управління юстиції у Луганський області про анулювання свідоцтва ОСОБА_1 про право на зайняття нотаріальною діяльністю і прийняла за результатами його розгляду рішення у межах повноважень і у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Крім того, на виконання вироку суду та відповідно до пункту 8 статті 30 Закону Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області видано наказ від 15.07.2016 № 360/В, яким було припинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та припинено дію реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності від 29.03.2013 №344.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини першої статті 12 Закону свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, його територіальних органів, у випадку винесення щодо нотаріуса обвинувального вироку суду, який набрав чинності.

У ході розгляду подання Головного територіального управління юстиції у Луганській області ВККН встановлено, що вказане подання та подані до нього матеріали містять всі підстави для анулювання свідоцтва Позивача про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення ВККН від 08.12.2016 № 3 є законним, обґрунтованим та таким, що прийнято відповідно до норм чинного законодавства, а тому позовна вимога Позивача про скасування зазначеного рішення задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2016 № 3820/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 » зазначено що наказ Мін`юсту від 27.12.2016 № 3820/5 видано на підставі рішення Комісії, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним на момент його видання законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення вимог Позивача щодо скасування наказу та визнання його протиправним.

Крім того, вказано на порушення строку звернення до суду, як на окрему підставу для скасування судового рішення.

Представник відповідачів в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачів, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва № 8949 від 24.01.2013 ОСОБА_1 має право на зайняття нотаріальною діяльністю (том 1 арк. спр. 69).

На підставі наказу № 64/АГ від 22.03.2016 Головного територіального управління юстиції у Луганській області, 24.03.2016 Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області проведено планову комплексну перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_1., дотримання нею порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства. За результатами перевірки складено довідку про результати проведення планової комплексної перевірки від 30.03.2016, в якій зазначено, що при проведенні перевірки комісією не було встановлено порушень в організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, але виявлені порушення правил ведення нотаріального діловодства та Порядку вчинення нотаріальних дій, деякі з яких мають загальний характер. Загальна оцінка нотаріальної діяльності нотаріуса, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства - незадовільно (т. 1 арк. спр. 224-229).

21.04.2016 позивачем надані пояснення про проведену роботу по усуненню виявлених порушень за результатами проведеної планової комплексної перевірки організації нотаріальної діяльності ОСОБА_1 (т. 1 арк. спр. 225).

06.06.2016 Лисичанським міським судом Луганської області винесено вирок, яким ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368-4 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 850 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 14450, 00 грн., з позбавленням права займатися нотаріальною діяльністю строком на один рік. Вирок набрав законної сили 07.07.2016 (т. 1 арк. спр. 70-71, 191-192).

Наказом від 15.07.2016 № 360/В Головного територіального управління юстиції у Луганській області відповідно до пункту 8 статті 30 Закону України «Про нотаріат» та вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016, припинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 15.07.2016 та припинено дію реєстраційного посвідчення від 29.03.2013 № 344 (т. 1 арк. спр. 72, 194).

Листом № 4/4/2841 від 15.07.2016 Головного територіального управління у Луганській області направлено копію наказу № 360/В від 15.07.2016 на адресу ОСОБА_1

ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату надавались клопотання про перенесення розгляду питання про анулювання свідоцтва на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 , до закінчення справи, що розглядається Луганським окружним адміністративним судом справи № 812/883/16 про скасування наказу від 15.07.2016 № 360/В (т. 1 арк. спр. 195, 207).

Головним територіальним управлінням юстиції у Луганський області 18.08.2016 за № 4/1/3206 винесено Подання про анулювання свідоцтва на зайняття нотаріальною діяльністю № 8949, видане на ім`я ОСОБА_1 , яке направлено до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату (т.1 арк. спр. 185-186). Підставою для порушення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 стало надходження до Головного територіального управління юстиції у Луганській області вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016 по кримінальній справі № 415/1578/16-к.

У переліку додатків до подання Головного територіального управління юстиції у Луганський області зазначено:

копія листа Лисичанського міського суду від 08.07.2016 з додатком (копія вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016 № 415/1578/16-к);

копія наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15.07.2016 № 360/В «Про припинення приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 ».

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 08.12.2016 № 3 вирішено: на підставі підпункту «б» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку з винесенням щодо нотаріуса обвинувального вироку суду, який набрав чинності, анулювати свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 24.01.2013 за № 8949 на ім`я ОСОБА_1 (т.1 арк. спр. 149-150, 177-180).

Наказом Міністерства юстиції України від 27.12.2016 № 3820/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 », відповідно до рішення № 3 Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 08.12.2016 та на підставі підпункту «б» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з винесенням щодо нотаріуса обвинувального вироку суду, який набрав чинності, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 24.01.2013 за № 8949 на ім`я ОСОБА_1 (т.1 арк. спр. 73, 176).

Листом від 28.12.2017 № 10045/8/42-16 Міністерство юстиції України направлено копію наказу від 27.12.2016 № 3820/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 » на адресу ОСОБА_1 (т.1 арк. спр. 208).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі № 812/883/16 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Міністерства юстиції України про скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 360/В від 15.07.2016 та наказу Міністерства юстиції України №3820/5 від 27.12.2016 - відмовлено (т. 1 арк. спр. 74-81).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі № 812/883/16 скасовано. Прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Міністерства юстиції України про скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 360/В від 15.07.2016 та наказу Міністерства юстиції України № 3820/5 від 27.12.2016 задоволено частково. Скасовано наказ Міністерства юстиції України № 3820/5 від 27.12.2016 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю виданого ОСОБА_1 ». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1 арк. спр. 82-89).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 30.10.2017 № 514/В «Про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 » було зареєстровано приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_1 по Лисичанському міському нотаріальному округу та видане реєстраційне посвідчення № 374 від 30.10.2017 (т. 1 арк. спр. 90, 91-92).

Постановою Верховного Суду від 03.02.2021 касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Луганській області задоволено. Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 у справі № 812/883/16 скасовано повністю. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі № 812/883/16 залишено в силі (т.1 арк. спр. 95-101).

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.02.2021 № 25/В «Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1», відповідно до пункту 2 частини першої статті 30, статті 30-1 Закону України «Про нотаріат» (зі змінами), підпункту 4.34 пункту 4 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 №759/19497 (зі змінами), постанови Луганського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі № 812/883/16, постанови Верховного Суду від 03.02.202 у справі № 812/883/16, припинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 по Лисичанському міському нотаріальному округу з 12.02.2021 та припинено дію реєстраційного посвідчення від 30.10.2017 № 374 (т. 1 арк. спр. 94).

Не погодившись з вищевказаними рішенням та наказами позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що анулювання свідоцтва про право зайняття нотаріальною діяльністю є протиправним, порушене права в цій частині та в частині припинення нотаріальної діяльності має бути відновленим шляхом скасування рішення та наказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною дев`ятою статті 10 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю розглядається Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за поданням відповідно Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальної палати України у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про нотаріат» наказом Міністерства юстиції України від 28.07.2011 за № 1904/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 липня 2011 р. за № 925/19663, затверджений Порядок внесення головними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату (далі за текстом також - Порядок № 1904/5).

Згідно пункту 3 Порядку № 1904/5 (в редакції станом на дату направлення - 18.08.2016) Подання управління юстиції про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (далі - Подання) повинно містити: інформацію про наявність підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону; зазначення конкретних порушень, які були допущені нотаріусом; пропозиції щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Пункт 4 Порядку № 1904/5 (в редакції станом на дату направлення - 18.08.2016) визначав, що до Подання додаються: засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів, на підставі яких внесено Подання; доповідна записка про перевірку роботи нотаріуса; пояснення нотаріуса на предмет обставин, викладених у доповідній записці про перевірку роботи нотаріуса; копії документів про зупинення нотаріальної діяльності; копії документів, що свідчать про виявлені в діяльності нотаріуса порушення; документи, що свідчать про вжиті заходи щодо виявлених в роботі нотаріуса порушень; відповідні документи органів дізнання і слідства, прокуратури, суду тощо.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1904/5 (в редакції станом на дату направлення - 18.08.2016) Подання та додані до нього матеріали підлягають попередньому розгляду Департаментом нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу (далі - Департамент).

У разі необхідності доопрацювання Подання повертається до управління юстиції з урахуванням строку, передбаченого пунктом 8 частини першої статті 29-1 Закону або до Нотаріальної палати України.

Пункт 8 частини першої статті 29-1 Закону України «Про нотаріат» передбачає строк не більш як на шість місяців.

Відповідно до пп. «б» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, у випадку винесення щодо нотаріуса обвинувального вироку суду, який набрав чинності.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про нотаріат» однією з підстав припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса є набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким приватний нотаріус засуджений за навмисний злочин.

Відповідно до ст. 30-1 Закону України «Про нотаріат» припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса здійснюється Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі за наявності підстав, передбачених цим Законом, шляхом видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-9 частини першої статті 30 цього Закону, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі зобов`язані негайно передати приватному нотаріусу копію наказу про припинення його нотаріальної діяльності.

Приватний нотаріус зобов`язаний припинити нотаріальну діяльність з моменту отримання копії наказу про припинення його нотаріальної діяльності.

Наказ про припинення нотаріальної діяльності може бути оскаржений приватним нотаріусом до Міністерства юстиції України або до суду. Оскарження цього наказу приватним нотаріусом зупиняє реалізацію положень, передбачених частинами п`ятою і шостою цієї статті.

Припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса означає припинення дії реєстраційного посвідчення.

Таким чином, в силу приписів пункту 3 Порядку № 1904/5 (в редакції станом на дату направлення - 18.08.2016) Подання управління юстиції про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (далі - Подання), серед іншого, повинно містити зазначення конкретних порушень, які були допущені нотаріусом.

Однак дослідженням Подання відносно позивача встановлено, що воно в порушення п. 3 Порядку № 1904/5 зовсім не містить зазначення конкретних порушень, а лише зазначено про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-4 ч. 3 Кримінального кодексу України.

Пункт 4 Порядку № 1904/5 (в редакції станом на дату направлення - 18.08.2016) в імперативному порядку визначав, що до Подання додаються (а не «можуть бути додані») відповідні документи, серед яких: доповідна записка про перевірку роботи нотаріуса; пояснення нотаріуса на предмет обставин, викладених у доповідній записці про перевірку роботи нотаріуса; документи, що свідчать про вжиті заходи щодо виявлених в роботі нотаріуса порушень.

Додання пояснення нотаріуса на предмет обставин, викладених у Поданні «у разі наявності», стало можливим лише після внесення змін до Порядку № 1904/5 згідно Наказу Міністерства юстиції України від 22.11.2016 за № 3291/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2016 р. за № 1509/29639.

Станом на дату отримання Подання Департаментом- 29.08.2016 вх. 20137-0-32-16 були обов`язковими до виконання приписи Порядку № 1904/5 в частині зазначення у Поданні конкретних порушень, які були допущені нотаріусом, а також додання доповідної записки про перевірку роботи нотаріуса, пояснень нотаріуса на предмет обставин, викладених у доповідній записці про перевірку роботи нотаріуса, документів, що свідчать про вжиті заходи щодо виявлених в роботі нотаріуса порушень.

Зміст пункту 4 Порядку № 1904/5 (в редакції станом на дату отримання - 29.08.2016) свідчить про те, що в обов`язковому порядку повинна бути складена доповідна записка про перевірку роботи нотаріуса, яка повинна бути надана для ознайомлення нотаріусу.

Після цього нотаріус повинен надати пояснення на предмет обставин, викладених у доповідній записці про перевірку його роботи.

Також з боку управління юстиції повинні бути вжиті заходи щодо виявлених в роботі нотаріуса порушень та складені відповідні документи, які повинні бути додані до Подання.

Під час розгляду справи відповідачем 3 не зазначено та не надано доказів виконання зазначених приписів пунктів 3 та 4 Порядку № 1904/5.

Позивач пояснила, що до неї зовсім не зверталися з питанням надання пояснень, що не заперечувалося представником відповідачів.

Зазначені висновки суду підтверджуються Висновком члена Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, який рекомендував перенести розгляд питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю до вирішення зазначених питань або повернути на доопрацювання до Департаменту державної реєстрації та нотаріату Мін`юсту, управління юстиції, Нотаріальної палати України, але не більше ніж на тридцять днів з дня його надходження та з урахуванням строку, передбаченого пунктом 8 частини першої статті 29-1 Закону (Т.2, а.с.54-55 )

В оскаржуваному рішенні від 08.12.2016 відсутні законодавчо визначені підстави розгляду відповідачем 1 Подання від 18.08.2016 відносно позивача при виявлених самим же членом Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату порушень обов`язкових до виконання приписів пунктів 3 та 4 Порядку № 1904/5.

При цьому відсутні обставини визнати такі порушення формальними, оскільки в матеріалах справи наявні докази щодо клопотання позивача про перенесення розгляду питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю на іншу дату, що свідчило про бажання позивача надати відповідні пояснення, що гарантовано нотаріусу приписами п. 4 Порядку № 1904/5.

Також суд враховує, що членом Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату в межах строку, передбаченого пунктом 8 частини першої статті 29-1 Закону, пропонувалося надання не більше ніж тридцять днів з дня надходження Подання для повернення на доопрацювання, оскільки шестимісячний строк з дня надходження Подання закінчувався 01.03.2017 (не більше шести місяців з дня надходження - 29.08.2016).

Тобто, існували реальні строки для виправлення допущених порушень приписів пунктів 3 та 4 Порядку № 1904/5 з боку управління юстиції, однак відповідач 1 без поважних причин та наявності законодавчо визначених підстав розглянув Подання відносно позивача.

У зв`язку з чим судом встановлені порушення з боку відповідачів 1 та 3 норм діючого законодавства, а саме: приписів частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про нотаріат», пунктів 3 та 4 Порядку № 1904/5 при розгляді Подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 8949, виданого на ім`я ОСОБА_1 , що потягло за собою порушення прав позивача на розгляд питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю у визначеному діючим законодавством порядку.

Стосовно порушення прав позивача з боку Міністерства юстиції України, суд зазначає таке.

Відповідно до пп. «б» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю «може бути» анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання головних управлінь юстиції в областях, у випадку винесення щодо нотаріуса обвинувального вироку суду, який набрав чинності.

Міністерство юстиції України не зобов`язано в однозначному порядку анулювати свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю при наявності рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання головного управління юстиції в області. Законом визначене саме «право» Міністерства юстиції України прийняти вказане рішення. Реалізація такого права повинно відбуватися на всебічному та повному вивченні матеріалів стосовно конкретної особи, встановленні дотримання визначеної законодавством процедури щодо можливого анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю.

Відтак, рішення № 3 Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 08.12.2016 прийняте з порушенням норм діючого законодавства.

Міністерством юстиції України не виявлено явних порушень пунктів 3 та 4 Порядку № 1904/5 при прийнятті рішення № 3 Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату від 08.12.2016 за результатами розгляду Подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 8949, виданого на ім`я ОСОБА_1 , чим допустив порушення прав позивача, видавши наказ № 3820/5 від 27.12.2016 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 8949.

За встановлених по даній адміністративній справі обставинах відсутні підстави для застосування положень ст. 78 КАС України стосовно постанов Луганського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 та Верховного Суду від 03.02.2021 по справі № 812/883/16 щодо відмови у скасуванні наказу Міністерства юстиції України № 3820/5 від 27.12.2016, оскільки по вказаній справі були інші підстави оскарження, ніж в даній адміністративній справі.

По справі № 812/883/16 не оскаржувалося рішення № 3 Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 08.12.2016 за результатами розгляду Подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 8949, виданого на ім`я ОСОБА_1 , на підставі якого й був прийнятий наказ № 3820/5 від 27.12.2016, та не надавалася оцінка щодо законності прийняття зазначеного рішення.

По цій адміністративній справі суд застосовує положення частини сьомої статті 78 КАС України, згідно якої правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Як наслідок, шляхом правового аналізу щодо законності прийняття рішення № 3 Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 08.12.2016 стосовно позивача суд дійшов висновку про наявність порушень, що є підставою для скасування наказу № 3820/5 від 27.12.2016.

Щодо вимог про визнання протиправним та скасування наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.02.2021 № 25/В «Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 » суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368-4 України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права займатися нотаріальною діяльністю строком на 1 (один) рік. Дата набрання законної сили вироку - 07.07.2016.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15.07.2016 № 360/В «Про припинення приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 » відповідно до пункту 8 статті 30 Закону України «Про нотаріат» (із змінами) та вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016, припинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 15.07.2016 та припинено дію реєстраційного посвідчення від 29.03.2013 № 344.

29.07.2016 ОСОБА_1 подано адміністративний позов до Луганського окружного адміністративного суду, в якому просила скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15.07.2016 № 360/В та наказ Міністерства юстиції України від 27.12.2016 № 3820/5.

Постановою суду першої інстанції від 05.04.2017 у справі № 812/883/16 (№ у ЄДРСР 65853920) у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 у справі № 812/883/16 скасовано постанову Луганського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково, а саме: скасовано наказ Міністерства юстиції України від 27.12.2016 №3820/5. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Таким чином, оскільки рішенням апеляційної інстанції було відмовлено у задоволенні вимог про скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15.07.2016 № 360/В, вказаний наказ був визнаний судами першої та апеляційної інстанції законним.

Тобто, з дати винесення наказу № 360/В - 15.07.2016 його дія не зупинялася, тобто він був чинним.

Згідно вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016 позивачу призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права займатися нотаріальною діяльністю строком на 1 (один) рік. Дата набрання законної сили вироку - 07.07.2016.

Таким чином, заборона займатися нотаріальною діяльністю стосовно позивача діяла до 07.07.2017.

Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області був виданий наказ від 30.10.2017 №514/В «Про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 », згідно якого була зареєстрована приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_1 по Лисичанському міському нотаріальному округу та видане реєстраційне посвідчення №374 від 30.10.2017.

При цьому згідно з наказу підставою для реєстрації приватної нотаріальної діяльності позивача стала її заява від 25.10.2017, правовою підставою у наказі зазначена стаття 24 Закону України «Про нотаріат».

Станом на 25 та 30 жовтня 2017 року наказ Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15.07.2016 № 360/В «Про припинення приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 » відповідно до пункту 8 статті 30 Закону України «Про нотаріат» (із змінами) та вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016 був чинним та повинен був враховуватися при прийнятті рішення за заявою ОСОБА_1 від 25.10.2017.

Наказ від 30.10.2017 №514/В «Про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 » прийнятий після 07.07.2017, тобто після закінчення строку заборони позивачу займатися нотаріальною діяльністю згідно вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016.

Таким чином, Наказ від 30.10.2017 №514/В «Про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 » по справі визнається належним доказом, оскільки прийнятий повноважним органом та відсутні підстави для визнання його протиправним.

З урахуванням викладених обставин, позивач згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15.07.2016 № 360/В «Про припинення приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 » відповідно до пункту 8 статті 30 Закону України «Про нотаріат» була притягнута до юридичної відповідальності одного виду - припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса за правопорушення, суть якого викладена у вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016.

Постановою Верховного Суду від 03.02.2021 задоволено касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Луганській області: скасовано повністю постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 у справі № 812/883/16 та залишено в силі постанову Луганського окружного адміністративного суду від 05.04.2017. Тобто, у задоволенні вимог про скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2016 №3820/5 було відмовлено, вказаний наказ набув чинності з 03.02.2021.

Згідно пунктів 2 та 8 частини першої статті 30 Закону України «Про нотаріат» визначений перелік підстав для юридичної відповідальності одного виду - припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Так, підставами припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, серед інших, є:

2) анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

8) набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким приватний нотаріус засуджений за умисне кримінальне правопорушення.

Наказ Міністерства юстиції України від 27.12.2016 №3820/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 » винесений у зв`язку з винесенням щодо нотаріуса обвинувального вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 06.06.2016.

При цьому є чинним та не скасованим наказ Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15.07.2016 № 360/В про припинення приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 з 15 липня 2016 року.

Тобто, позивач вже була притягнута до юридичної відповідальності, передбаченої статтею 30 Закону України «Про нотаріат», у вигляді припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області був виданий наказ від 30.10.2017 №514/В «Про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 » на підставі її заяви від 25.10.2017.

Наказ Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 30.10.2017 №514/В не був предметом оскарження у справі № 812/883/16.

Прийнявши наказ від 11.02.2021 № 25/В «Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1», Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) допустило повторне притягнення позивача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, чим прямо порушило положення статті 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, при розгляді даної адміністративної справи була встановлена протиправність наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2016 №3820/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 », що є додатковою підставою для скасування наказу від 11.02.2021 № 25/В «Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 »

Враховуючи вищевикладене, позиція представника відповідачів стосовно того, що відповідачами обґрунтовано та правомірно були прийняті оскаржувані рішення та накази спростована наявними у справі доказами. При цьому, посилання відповідачів на пропущення строку звернення до суду позивачем є неприйнятними, оскільки позивач дізналась про порушення свого права після ухвалення Постанови Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 812/883/16.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 360/2318/21 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 23 жовтня 2023 року

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць