Справа № 340/3942/22
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №340/3942/22

адміністративне провадження № К/990/34620/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі №340/3942/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорвентс Драйв» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, податковий орган посилається на те, що пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся з обставин, що не залежали від його волі (повернення первинної своєчасно поданої апеляційної скарги у зв`язку з несплатою судового збору внаслідок відсутності фінансування та запровадження воєнного стану), проте це не було взято до уваги апеляційним судом при постановленні оскаржуваної ухвали; до того ж повторне подання апеляційної скарги здійснено відповідачем в межах присічного річного строку з моменту прийняття рішення судом першої інстанції.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за вказаною касаційною скаргою судом з`ясовано такі обставини.

Зі змісту касаційної скарги та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лорвентс Драйв» звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.06.2022 №254863 про внесення ТОВ «Лорвентс Драйв» до переліку платників податків, які відповідають пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків; визнати протиправними та скасування рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 03.08.2022 за №7154345/43558519, №7154347/43558519 і №7154349/43558519; зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити ТОВ «Лорвентс Драйв» з реєстру ризикових платників податків; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 29.05.2022 №22, від 08.06.2022 №8 та від 29.05.2022 №21.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 позов задоволено частково. А саме визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.06.2022 №254863 про внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорвентс Драйв» до переліку платників податків, які відповідають пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків; визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.08.2022 №7154345/43558519, №7154347/43558519, №7154349/43558519 та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 29.05.2022 №22, від 08.06.2022 №8, від 29.05.2022 №21, датою їх подання на реєстрацію. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням в частині задоволених позовних вимог, контролюючий орган 30.12.2022 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, яку ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 залишено без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України та надано скаржнику десятиденний строк для усунення виявлених недоліків шляхом надання документа, який підтверджує факт сплати судового збору та апеляційної скарги, приведеної у відповідність до вимог пункту 8 частини 2, пункту 4 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, в частині зазначення у ній дати отримання копії рішення суду першої інстанції, що оскаржується, з наданням доказів, що підтверджують дату отримання такого судового рішення (за наявності).

Ухвалою від 10.02.2023 Третій апеляційний адміністративний суд повернув Головному управлінню ДПС у м. Києві апеляційну скаргу з причини неусунення скаржником недоліків апеляційної скарги.

17.03.2023 Головне управління ДПС у м. Києві повторно подало апеляційну скаргу, в якій не порушило питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вказувши при цьому на відсутність на час повторного подання апеляційної скарги коштів для сплати судового збору.

Апеляційний суд ухвалою від 10.04.2023 залишив апеляційну скаргу без руху, надавши заявнику десятиденний з дня вручення копії ухвали строк для подання обгрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження; уточненої апеляційної скарги з зазначенням реквізитів оскаржуваного судового рішення, що підлягає апеляційному перегляду, та належним чином оформленого документа про сплату судового збору.

На виконання вимог вказаної ухвали податковий орган подав лише клопотання про відстрочення сплати судового збору, мотивоване відсутністю належного бюджетного фінансування.

Ухвалою від 12.05.2023 Третій апеляційний адміністративний суд, відмовивши скаржнику у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, повернув останньому апеляційну скаргу.

19.07.2023 Головне управління ДПС у м. Києві втретє звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.11.2022. Матеріали апеляційної скарги містили клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтовано посиланням на запровадження воєнного стану в Україні.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без руху з наданням десятиденного строку з моменту отримання заявником копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення до суду заяви із зазначенням у ній інших поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд керувався положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Контролюючий орган подав до суду клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою, в якому посилався на обставину запровадження на території України воєнного стану.

Розглянувши подане клопотання, Третій апеляційний адміністративний суд визнав неповажними наведені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, відмовив у його задоволенні та у відкритті апеляційного провадження, про що постановив ухвалу від 18.09.2023.

При цьому апеляційний суд зауважив, що невиконання вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо форми та змісту апеляційної скарги, та як наслідок, повернення вперше поданої апеляційної скарги, не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Також суд зауважив, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Що ж до посилання скаржника на введення з 24.02.2022 воєнного стану на території України, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд зазначив, що сама лише вказівка на факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у всіх абсолютно випадках. В даному випадку скаржник не обгрунтував поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження у взаємозв`язку із даною обставиною.

Відповідно до пункту 4 частин першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Таким чином податковий орган, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Окрім цього, пунктом 2 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Третій апеляційний адміністративний суд врахував вищевказані норми процесуального закону та ухвалою від 18.09.2023 відмовив у відкритті апеляційного провадження у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі №340/3942/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорвентс Драйв» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Гончарова І.Я.Олендер