Справа № 753/13513/23
Суддя: Шаповалова К. В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/129/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому органі КМР (КМДА) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/13513/23 між суддями від 04 серпня 2023 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 08 серпня 2023 року

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

15 серпня 2023 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 53923).

Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копія ухвали суду від 17 серпня 2023 року та позовна заява з додатками надсилалась відповідачу засобами поштового зв`язку та була отримана ним 11 вересня 2023 року, що підтверджується зворотним повідомленням, наявним в матеріалах справи.

Представник відповідача не скористались своїм право та не подав до суду відзив на позовну заяву із доказами заперечення чи визнання позовних вимог.

23 жовтня 2023 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої вона просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 850 грн, як штраф, що був сплачений нею за постановою № 1764 від 25 липня 2023 року.

Враховуючи подану позивачем заяву, строки визначені для розгляду вказаної категорії справ, а також наявність достатньо часу у відповідача для подання своїх заперечень, з урахуванням підтвердження дат отримання ним позовної заяви з додатками, суд ухвалив провести розгляд справи за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, докази, надані на її обґрунтування, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення № 1764 від 25 липня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП, а саме за те, що нею, як головою ОСББ «ХШ 152» порушено пункт 3.2.1 «Правил благоустрою міста Києва».

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї штраф в розмірі 850 грн.

Не погоджуючись із такою постановою позивачка звернулась із позовом до суду та вказала, що 27 червня 2023 року головним спеціалістом відділу контролю за благоустроєм та охорони навколишнього середовища Дарницької РДА було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого в м. Києві по вул. Харківське шосе, 152, 27 червня 2023 року о 10:15 год виявлено неналежне утримання в належному стані території, що призвело до порушення п. 3.2.1 Правил благоустрою м. Києва. На підставі вказаного протоколу її було притягнуто до адміністративної відповідальності за не прибрані травмонебезпечні металічні елементи. Проте, позивачка не погоджується з тим, що такі елементи мала прибирати саме вона як голова ОСББ «ХШ 152», оскільки жодні документи не підтверджують те, що ці елементи знаходились на території, що належить саме ОСББ, чи має утримуватись ОСББ. Такі документи не були надані їй ані інспектором при складанні протоколу та видачі припису, ані на засіданні комісії під час розгляду відповідного протоколу та притягнення її до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 278, 279 КУпАП встановлені загальні вимоги до розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд відзначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Отже, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, суд відзначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 27 червня 2023 року головним спеціалістом відділу контролю за благоустроєм та охорони навколишнього природного середовища Дарницької РДА в м. Києві Щербатюком П.П. було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 152 КУпАП щодо голови ОСББ «ХШ 152» Сакевич І.В., зі змісту якого вбачається, що головою ОСББ було порушено пункт 3.2.1 Правил благоустрою території м. Києва, оскільки відбулось неналежне утримання прилеглої до житлового будинку території. А саме не прибрано травмонебезпечні елементи (металеві конструкції) вздовж вул. Тростянецька.

27 червня 2023 року головним спеціалістом Щербатюком П.П. видано припис № , яким запропоновано усунути виявлені порушення шляхом приведення до належного санітарного та технічного стану прилеглі до житлового будинку території.

Постановою адміністративної комісії Київської міської державної адміністрації від 25 липня 2023 року № 1764 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Згідно приписів статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, поміж іншим, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 152 КУпАП встановлена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Диспозиція статті 152 КУпАП є бланкетною, яка не називаючи конкретних ознак проступку, відсилає для встановлення змісту вчиненого діяння до інших нормативних актів, зокрема, до Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил благоустрою території населеного пункту.

Конкретизований зміст диспозиції бланкетної правової норми передбачає певну деталізацію її положень іншими нормативно-правовими актами для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до пункту 44 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

У пункті 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» наголошується, що затвердження правил благоустрою територій населених пунктів є повноваженням сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно зі статтею 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким встановлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Таким чином, для кваліфікації дій правопорушника за статтею 152 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення необхідно вказати конкретні дії правопорушника і зазначити конкретну норму Правил благоустрою міста, що була порушена.

Відповідно до пункту 3.2.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 відповідальні особи підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, юридичні та фізичні особи, що використовують будинки і споруди та приміщення в них на законних підставах, зобов`язані утримувати в належному стані території, надані їм в установленому законом порядку.

Як вбачається із долучених до позовної заяви документів, головним спеціалістом зазначено, що прилегла територія до житлового будинку вздовж вул. Тростянецька утримується у неналежному стані. При цьому, ані протокол про адміністративне правопорушення, ані постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містять інформації прилегла територія до якого саме (номер) житлового будинку, та яким саме документом підтверджується той факт, що така прилегла територія вздовж вул. Тростянецька надана саме ОСББ «ХШ 152» у встановленому законом порядку.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав суду жодних пояснень (заперечень) щодо поданого позивачкою позову та не спростував аргументів та доводів, викладених в ній.

У відповідності до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд вважає за необхідне скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 липня 2023 року № 1764 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Стосовно заяви позивачки про стягнення з відповідача на її користь 850 грн - штраф, що був нею сплачений на виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає таке.

Як вбачається із долучених до заяви позивача доказів, відповідно до платіжної інструкції від 20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 перерахувала до Казначейства України 850 грн адміністративного штрафу за постановою від 25 липня 2023 року № 1764.

За результатами розгляду позову ОСОБА_1 судом було скасовано постанову від 25 липня 2023 року № 1764 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн та провадження у справі закрито.

В той же час, суд зазначає, що в межах розгляду вказаної справи суд немає компетенції для розгляду вимоги щодо стягнення з відповідача коштів, що були сплачені позивачкою як адміністративний штраф за скасованою постановою, оскільки такий позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Так Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 8 серпня 2023 року № 910/5880/21 зроблено правовий висновок такого змісту: « Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)).

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну «публічно-владні управлінські функції», то зміст поняття «публічно-владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (пункт 5.7), від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункти 28-30), від 18 вересня 2018 року у справі № 823/218/17 (пункти 24-25), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (пункти 4.8-4.10), від 2 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі № 826/2323/17 (пункти 18-19), від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (пункти 21-23), від 19 лютого 2020 року у справі № 520/5442/18 (пункти 18-20), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункти 16-17), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункти 19-21), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 21), від 29 вересня 2020 року у справах № 368/561/19 (пункт 22) і № 712/5476/19 (пункт 19), від 8 жовтня 2020 року у справі № 9901/393/19 (пункт 25), від 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (пункт 72), від 8 червня 2022 року у справі № 362/643/21 (пункт 28), від 12 липня 2023 року у справі № 757/31372/18-ц (пункт 34)).

Тому помилковим є застосування приписів статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких нібито є суб`єкт владних повноважень. Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові, зокрема господарські, відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Постанова про застосування адміністративного штрафу є актом індивідуальної дії (правозастосовним актом), який стосується прав, обов`язків та інтересів визначеного у постанові суб`єкта (за обставинами справи - позивача), є обов`язковою для нього, а її дія вичерпується виконанням. Правовідносини сторін спору щодо накладення та сплати цього штрафу є публічно-правовими. Оскарження такої постанови як акта суб`єкта владних повноважень належить до юрисдикції адміністративного суду.

Публічно-правові відносини сторін цього спору припинилися. 11 листопада 2020 року Другий апеляційний адміністративний суд у справі № 520/3528/2020 визнав протиправною та скасував постанову про застосування штрафу. Кошти, які позивач сплатив на виконання цієї постанови до бюджету як адміністративно-господарський штраф, стали такими, що знаходяться у бюджеті без достатньої правової підстави. Спірні правовідносини з приводу повернення відповідної суми стосуються захисту майнових прав позивача як суб`єкта господарювання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога, яку заявив позивач, належить до юрисдикції господарського суду. З огляду на чинне правове регулювання правовідносини щодо повернення з бюджету коштів, які були сплачені як адміністративно-господарський штраф, але після скасування постанови про застосування штрафу знаходяться у бюджеті без достатньої правової підстави, не є публічно-правовим».

Отже, враховуючи вказану правову позицію Великої Палати Верховного Суду, з огляду на те, що в цій конкретній справі до адміністративної відповідальності було притягнуто позивача (фізичну особу), зважаючи на те, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності скасована судом, питання щодо повернення позивачці коштів, сплачених нею як адміністративний штраф на виконання такої постанови, мають розглядатись за правилами цивільної юрисдикції, з урахуванням приписів статті 1212 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 152, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову від 25 липня 2023 року № 1764 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Шаповалова