Справа № 420/10371/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/10371/23

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Чернігівського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 420/10371/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльності Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки;

- зобов`язати Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки провести перерахунок та доплату на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі № 620/8340/21.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 21.04.2014 по 17.08.2018 проходив військову службу у Північно-Східному територіальному управлінні внутрішнього аудиту та був зарахований на грошове забезпечення до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до наказу начальника Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту від 17.08.2018 №148 позивача з 17.08.2018 року виключено зі списків особового складу, знято із усіх видів забезпечення, посаду здав.

Проте при виключенні зі списків особового складу позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення.

У зв`язку з цим позивач 23.04.2021 звернувся з заявою до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення.

Відповідачем надано лист, у якому зазначено, що за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 року позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 336,93 грн. із застосуванням базового місяця вересень 2015 року, за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексація грошового забезпечення не виплачувалась через відсутність фінансового ресурсу, механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення немає.

Для вирішення спору позивач звернувся до суду. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №620/8340/21 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та доплату, з урахуванням раніше виплачених сум, індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 включно із застосуванням січня місяця 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення; здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, із застосуванням січня місяця 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення; здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 17.08.2018 у відповідності до вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та з урахуванням висновків суду, зазначених у даному рішенні.

24.06.2022 відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №620/8340/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.08.2018 у сумі 105308,81 грн., що підтверджується повідомленням про находження коштів.

Разом з цим у період проходження військової служби позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2017 роки.

Після виплати індексації грошового забезпечення позивачу стало відомо, що відповідач при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за 2016 - 2017 роки протиправно не враховував до складу місячного грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію грошового забезпечення виплачену на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі №620/8340/21.

Така протиправна бездіяльність відповідача призвела до того, що позивачу в неповному обсязі здійснено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2017 роки, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ВП/20073/23 від 31.05.2023), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація не повинна включатись до складу грошового забезпечення та з якого нараховується грошова допомога для оздоровлення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 24 липня 2023 року у справі № 420/10371/23 позов задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за 2016, 2017 роки.

Зобов`язав Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки передбачену статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №620/8340/21.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

суд першої інстанції не взяв до уваги те, що щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація не повинна включатись до складу грошового забезпечення з якого нараховується грошова допомога для оздоровлення, відтак дійшов помилкового висновку щодо наявності підстава для задоволення позову.

Позивач процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 21.04.2014 по 17.08.2018 проходив військову службу у Північно-Східному територіальному управлінні внутрішнього аудиту. Відповідно до наказу начальника Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту №148 від 17.08.2018 визначено ОСОБА_1 таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби; виключено зі списків особового складу, знято із усіх видів забезпечення.

При цьому, позивачу не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/8340/21 від 04.10.2021 позовні вимоги задоволені частково та, зокрема, зобов`язано Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та доплату, з урахуванням раніше виплачених сум, індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 включно із застосуванням січня місяця 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення; зобов`язано Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, із застосуванням січня місяця 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення; зобов`язано Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 17.08.2018 у відповідності до вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та з урахуванням висновків суду, зазначених у даному рішенні.

24.06.2022 Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки позивачу виплачена індексація.

ОСОБА_1 протягом 2016-2017 років один раз на рік виплачувалась грошова допомога на оздоровлення, передбачена статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Позивач не погоджується з виплаченою відповідачем сумою індексації, оскільки вважає, що відповідач при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за 2016 - 2017 роки протиправно не враховував до складу місячного грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію грошового забезпечення виплачену на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 620/8340/21.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення.

Зі змісту статті 9 Закону № 2011-ХІІ слідує, що місячне грошове забезпечення складається з його основних та щомісячних додаткових видів, до яких входять підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер.

Відтак, із сукупного аналізу статей 9, 10-1, 15 Закону № 2011-ХІІ суд виснував, що при обчисленні грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки не враховується тільки такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Так, суд зазначив, що впродовж проходження військової служби позивачу щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, яка мала систематичний характер, а тому підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

Щодо врахування індексації при розрахунку допомоги на оздоровлення суд виснував, що, оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний характер, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не включення при розрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення, чим порушив права позивача на отримання такої виплати в повному розмірі.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

В силу вимог пунктів 3 та 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України

Також, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час проходження позивачем військової служби) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова № 889) було установлено щомісячну додаткову грошову винагороду, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Враховуючи викладене, даною постановою Кабінету Міністрів України передбачено виплату вказаним у ній категоріям військовослужбовців, щомісячної додаткової грошової винагороди, яка має постійний щомісячний характер та у відповідності до положень пункту 2 статті 9 Закону №2011-XII включається до складу грошового забезпечення даних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно довідки №5/3316ф від 18.05.2021 про нараховане грошове забезпечення позивачу нараховувалась щомісячна додаткова грошова винагорода з грудня 2015 року по лютий 2018 року.

Так, впродовж проходження військової служби позивачу щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, яка мала систематичний характер, відтак , на думку колегії суддів, щомісячна додаткова грошова винагорода є складовою грошового забезпечення позивача та повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Статтею 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, враховуючи те, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, тому індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги оздоровлення.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 27.12.2019 у справі № 643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

На думку колегії судів, варто звернути увагу, що у постанові Верховного Суду від 19 березня 2020 року справа №820/5286/17 адміністративне провадження №К/9901/31689/18 справі касаційний суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не включив індексацію як складову грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що неврахування відповідачем щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення є протиправним

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив.

Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 420/10371/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк