Справа № 500/5983/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/5983/23

30 жовтня 2023 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мірінович У.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій позивач просить суд:

визнати протиправними і скасувати постанови головного державного виконавця Кременецького відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Ковальчука про накладення штрафів від 17.08.2023 та від 29.08.2023 у виконавчому провадженні ВП №72285616.

Ухвалою від 22.09.2023 суд залишив позовну заяву без руху встановивши строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів про сплату судового збору; надання на адресу суду належним чином засвідченних копії документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а в разі неможливості їх подання - зазначити про наявність у іншої особи оригіналу письмового доказу; подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку звернення до суду та надати докази поважності причин його пропуску.

У встановлений судом строк, позивач на адресу суду надіслав заяву про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, долучивши до неї докази про сплату судового збору, копії документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду із даним позовом.

Cуд зазначає, що питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, за позовною заявою, що була залишена без руху згідно ухвали суду від 22.09.2023, вирішено судом після виходу головуючої судді з відпустки.

Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого пунктом 1 частини другої статтею 287 КАС України строку на звернення до суду, позивач вказав, що йому 21.08.2023 в особистий застосунок «Дія» надійшла постанова головного державного виконавця Кременецького відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по примусовому виконанню виконавчого листа №569/12405/22 від 03.05.2023 (без вказівки про яку саме постанову йде мова, адже оскаржено в межах даного позову дві постанови) за невиконання рішення суду про поновлення на роботі.

Позивач вказує, що 29.08.2023 з метою належного захисту своїх прав, він звернувся до відповідача із заявою про надання йому копій постанов у виконавчому провадженні, в якому він є боржником. На вказане звернення 06.09.2023 позивачу було направлено відповідачем лист з копіями відповідних постанов у виконавчому провадженні №72285616, з огляду на що, саме протягом десяти робочих днів з дня отримання вказаних постанов, позивачем вчинено дії щодо їх оскарження до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Аналізуючи такі обґрунтування позивача, суд зазначає, наступне.

Частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Частиною першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Така норма процесуального закону є спеціальною щодо статті 122 КАС України.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Суд також звертає увагу, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Суд зазначає, що поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як у тексті позовної заяви так і у заяві про поновлення процесуального строку на звернення до суду із даним позовом, позивач покликається на одні і ті ж обставини, зокрема, що 21 серпня 2023 року йому в особистий застосунок «Дія» надійшла постанова головного державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковальчука О. А. по примусовому виконанню виконавчого листа №569/12405/22 від 03.05.2023, якою постановлено накласти на нього штраф, як на фізичну особу, за невиконання рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради. При цьому, позивач вказує, що дізнавшись про накладення на нього штрафу, - звернувся в Кременецький РВ ДВС із заявою про надання йому постанов у виконавчому провадженні, в якому він є боржником та отримав відповідь із додатками відповідача станом на 06.09.2023, а тому дотримався строку звернення до суду із даним позовом.

Разом з тим, оцінку вказаних доводів позивача суд надав в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. Так, судом зазначено, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду у встановлений законом час, в даному випадку протягом десяти днів, від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Судом було вказано, що відповідно до матеріалів справи про винесення оскаржених постанов позивач дізнався 21.08.2023 отримавши у передбачений законом спосіб в особистому застосунку "Дія" (Єдиний державний вебпортал електронних послуг) постанову головного державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковальчука О. А., однак звернувся із даним позовом в суд 14.09.2023, тобто з пропуском встановленого частиною другою статті 287 КАС України строку.

До заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем надано копію листа відповідача від 06.09.2023 №30866, яким надіслано позивачу копії постанов у виконавчому провадженні №72285616 та вказано, що такі постанови надіслано заявнику на його заяву «від 29.08.2023».

При цьому, до наданої позивачу на його заяву від 29.08.2023 копії постанови у виконавчому провадженні №72285616 про накладення штрафу від 17.08.2023 яку також оскаржено в межах даної судової справи, - надано також копії поштових квитанцій про надіслання їх позивачу первинно 18.08.2023 (не на заяву від 29.08.2023).

Наведені обставини на переконання суду свідчать в користь того, що позивач, дізнавшись станом на 21.08.2023 в особистому застосунку "Дія" (Єдиний державний вебпортал електронних послуг) про винесення щодо нього оскаржених постанов про накладення штрафу у виконавчому провадженні №72285616, почав вчиняти дії щодо «належного захисту своїх прав» лише 29.08.2023, та звернувся із даним позовом в суд 14.09.2023.

Суд наголошує, що статтею 287 КАС України встановлено «десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів» на звернення до суду із позовною заявою у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, а не десять «робочих днів» як про це вказує позивач у заяві про поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд надав можливість позивачу навести обґрунтовані підстави з підтвердженням їх належними доказами, щодо підстав звернення із даним позовом саме 14.09.2023.

Однак, позивач не навів жодних інших підстав в обґрунтування строку звернення до суду, які б свідчили про те, що він об`єктивно не міг дізнатися про порушення свого права раніше і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду у встановлений законом строк (в даному випадку протягом десяти днів від дати порушення його прав, свобод чи інтересів) до суду, а вказані у поданій заяві про поновлення процесуального строку мотиви вже були оціненні судом при залишені позовної заяви без руху.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви в цій частині.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином позовну заяву і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мірінович У.А.