Справа № 420/14056/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Л.Р. Юхтенко, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 04 жовтня 2022 року надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області(, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в якій позивач просить:

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 22.09.2022 року ВП № 60755532 про накладення штрафу в 5100,00 грн за невиконання вимог виконавчого листа № 420/3220/19 від 28.10.2019 року.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2022 року після усунення виявлених недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ. Зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження.

А також, вказаною ухвалою зупинено провадження у справі до одержання витребуваних судом документів.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року по справі №420/3220/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задоволено повністю.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 року замінено відповідача з Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Представник позивача зазначив, що Протоколом про призначення пенсії від 25.10.2019 року ОСОБА_1 було здійснено нарахування за рішенням суду з 04.12.2018 року по 31.01.2019 року. Сума боргу в результаті перерахунку з урахуванням виплачених сум становила 19454,95 грн.

Оскільки довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 призначено за спеціальним законом Законом України «Про судоустрій та статус суддів», тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили 16.10.2019 року здійснювалося з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», якою було затверджено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/5248/19 від 12.11.2019 року з урахуванням змін внесених 22.07.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/5248/19 визнані протиправним та нечинним п. 1 Порядку та п.2, та іншого Порядку виплати заборгованості за рішенням суду Урядом не приймалось.

Таким чином, покладені на Головне управління зобов`язання виконані Головним управлінням в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень покладених на Головне управління.

Представник позивача зазначив, що на виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження Головним управлінням листом від 27.12.2019 року було надано інформацію щодо здійснення нарахування на виконання рішення суду.

Крім того, представник позивача зазначив, що 10.06.2021 року було виплачено суму боргу, але незважаючи на це відповідачем було винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу від 22.09.2022.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

У зв`язку з не наданням відповідачем матеріалів виконавчого провадження, судом 26.09.2023 року було направлено на адресу відповідача лист з вимогою надати витребувані судом документи або повідомити про причини не надання таких документів.

Через канцелярію суду 05.10.2023 року (вхід. № ЕП/40240/23) на виконання ухвали суду від відповідача надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року поновлено провадження у справі зі стадії на якій його було зупинено, та повторно запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Станом на 31 жовтня 2023 року відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Також до суду не надходили від третьої особи письмові пояснення стосовно позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/3220/19 від 09 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Кіровоградської області №01-62/102/2018 від 12.12.2018 року.

Зобов`язано Чорноморське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 04.12.2018 року до 01.01.2019 року відповідно до довідки Апеляційного суду Кіровоградської області №01-62/102/2018 від 12.12.2018 року, та здійснити виплати з урахуванням фактично отриманих сум.

Визнано неправомірними дії Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 року на підставі довідки Апеляційного суду Кіровоградської області №01-62/27/2019 від 11.01.2019 року.

Зобов`язано Чорноморське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2019 року до 01.02.2019 року відповідно до довідки Апеляційного суду Кіровоградської області №01-62/27/2019 від 11.01.2019 року та здійснити виплати з урахуванням фактично отриманих сум.

Стягнуто з Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набрало законної сили 16.10.2019 року.

28 жовтня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчі листи.

Ухвалою від 07 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження у справі №420/3220/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, з Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107, , р/р НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Ощадбанк», МФО 328845).

Судом встановлено, що на підставі заяви позивача від 28.11.2019 року, 02.12.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 420/3220/19 виданого 28.10.2019 року. Строк на виконання рішення суду встановлено 10 робочих днів. Стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 16692,00 грн.

Також, 02.12.2019 року старшим державним виконавцем було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн. зі строком пред`явлення до виконання три місяці.

Вказані постанови були направлені на адресу позивача та отримані, що сторонами не заперечується.

Судом встановлено, що листом від 27.12.2019 року Головне управління ПФУ в одеській області повідомило державного виконавця про те, що протоколом про призначення пенсії від 25.10.2019 року ОСОБА_1 було здійснено нарахування за рішенням суду з 04.12.2018року по 31.01.2019 року. Сума боргу в результаті перерахунку з урахуванням виплачених сум становила 19454,95 грн.

Оскільки довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 призначено за спеціальним законом Законом України «Про судоустрій та статус суддів», тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили 16.10.2019 року здійснювалося з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», якою було затверджено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Сума боргу, що нарахована в розмірі 19454,95 грн, включена до реєстру судових рішень під № 50706 та буде виплачена згідно Порядку.

На підтвердження цих обставин позивачем надано суду належним чином засвідчену копію протоколу про призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 , протокол про нарахування виплат за період з 01.12.2018 -31.10.2019 в розмірі 19454,95 грн.

Проте, суд встановив, що 22.09.2022 року старшим державним виконавцем Відділу було винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення в розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Головне управління, не погодившись з прийнятою постановою про накладення штрафу за невиконання рішення суду, звернулось до суду з цим позовом.

Крім того, суд зазначає, що у позовній заяві представник Головного управління зазначив, що нараховану суму боргу було виплачено позивачу 10.06.2021 року.

Також, відповідно до матеріалів виконавчого провадження, 24.04.2023 року старшим державним виконавцем Відділу було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду за виконавчим документом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття оскаржуваної постанови), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 цього Закону);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 цього Закону);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 ст. 26 цього Закону);

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 ст. 63 цього Закону);

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (частина 3 ст. 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. ( частина 1 статті 75 цього Закону);

- у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 цього Закону).

Аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., є невиконання боржником, Головним управлінням, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року у справі № 420/3220/19, а саме не виплати нарахованої заборгованості в результаті здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 року по 01.01.2019 року.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України здійснює виплати винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Слід зазначити, що можливість реалізації даного обов`язку органом ПФУ перебуває у залежності від його фінансового забезпечення, яке згідно з наданих ним до органу ДВС пояснень, є обмеженим.

За позицією позивача, твердження відповідача про невиконання боржником Головним управлінням ПФУ в Одеській області судового рішення в частині виплати заборгованості є необґрунтованим, оскільки причиною несвоєчасного виконання судового рішення слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення.

Суд звертає увагу, що накладення штрафу у даному випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Судом встановлено, що у позовній заяві зазначено, що нарахована сума 19454,95 грн була виплачена стягувачу 10.06.2021 року тобто до прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, на думку суду, під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем помилково не враховано факт виконання рішення суду в повному обсязі, а саме здійснення перерахунку та виплати заборгованості, що свідчить про відсутність підстав для накладення на нього штрафу за оскаржуваною постановою.

А тому з урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області(, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 22.09.2022 року ВП №60755532 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко