Справа № 317/5186/23
Суддя: Нікітін В. В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 317/5186/23
Провадження № 2-а/317/39/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Нікітіна В.В., за участю секретаря Вакуленко А.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Прохоренка Віталія Вікторовича та до Головного управління національної поліції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов, який було уточнено, ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Прохоренка Віталія Вікторовича та до Головного управління національної поліції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.09.23 стало відомо, що поліцейським СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Прохоренком В.В. винесено постанову серії БАБ № 786092 від 17.07.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.ст. 121, 122 КУпАП.

В порушення абз.6 ст.258 КУпАП копія постанови позивачу вручена не була, йому вручили під час зупинки транспортного засобу незаповнений бланк відривної квитанції до постанови.

На повторний адвокатський запит від 05.09.2023, було надіслано на адресу адвоката копію оскаржуваної постанови. Як вбачається з постанови: «водій, керуючи т/з не був пристебнутий паском безпеки, не увімкнув покажчик повороту, не виконав вимогу у.р 1.1., чим порушив вимоги п.п. 9.25, 8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 КУпАП».

Позивач вважає, що під час винесення вказаної постанови поліцейським було порушено процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Крім того, позивач вважає, що поліцейський СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Прохоренко В.В., діяв з перевищенням меж своїх повноважень, без належної правової підстави та ще й з порушенням процедури здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, адже розгляд таких справ віднесено до компетенції УПП в Запорізькій області ДПП.

Також жодних доказів обставин вчинення позивачем адміністративних правопорушень, про які зазначено в постанові, поліцейським створено та зібрано не було.

ОСОБА_1 вважає дії співробітника поліції протиправними, постанову Серія БАБ № 786092 незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Також позивач просить суд поновити строк звернення до суду із даним позовом, оскільки причини пропуску строку слід вважати поважними, оскільки копію постанови від 17.07.2023 позивач отримав 05.09.2023 за результатами розгляду повторного адвокатського запиту від 10.08.2023.

У зв`язку з вищевикладеним позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом та просить суд поновити строк на звернення до суду з цим позовом та скасувати постанову про адміністративне правопорушення Серії БАБ № 786092 від 17.07.2023, винесену поліцейський СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Прохоренко В.В. та закрити провадження у адміністративній справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі та відзив на позовну заяву.

З відзиву вбачається, що на думку відповідачів, вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.1 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року) передбачено, що повноваження з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення покладено на поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

ГУНП вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КупАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст. 258, 283 КупАП.

ГУНП вважає необґрунтованими та безпідставними доводи позивача щодо невідповідності дій поліцейського, який склав постанову, вимогам КУпАП.

Поліцейським СРПП ВП№6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Прохоренко В.В. складено рапорт від 17.07.2023 (рапорт складено після добового чергування з відображенням зафіксованих адміністративних правопорушень гр. ОСОБА_1 ( копію рапорту долучено до відзиву).

Як вбачається з рапорту поліцейського СРПП ВП№6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Прохоренко В.В. від 17.07.2023 ним було винесено постанову про адміністративне правопорушення від 17.07.2023 відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених статтями: ст. 122 ч.1 КУпАП, ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч.2 ст. 122 КУпАП.

За результатами проведеної перевірки та виявленими адміністративними правопорушеннями поліцейським СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Прохоренко В.В. було винесено оскаржувану постанову відносно Позивача з подальшим накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Останнього ознайомлено під підпис з його правами згідно ст. 268 КУпАП, після цього ОСОБА_1 було особисто отримано копію постанови, про що свідчить його підпис та згода з винесеною Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Доказом вини Позивача в порушенні ПДР України керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21010, д.н.з. НОМЕР_1 непристебнутим паском безпеки та без ввімкненої аварійної сигналізації є відеозапис, здійснений інспектором ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшим сержантом поліції Прохоренко Віталієм Вікторовичем на службову бодікамеру № DSJ_ № DSJ_0 зроблено відеозапис № DSJ_00000000_000000 від 17.07.2023 (час запису 05:50:03), на якому саме й зафіксоване вчинене Позивачем адміністративне правопорушення, що передбачене чч.1, 2 ст. 122 КУпАП, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відеозапис від 17.07.2023 даного адміністративного правопорушення зберігався у архіві ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, але з огляду на те, що від Позивача водія ОСОБА_1 не надійшла заява у 10-ти денний термін, враховуючи згоду водія з даним правопорушенням (засвідчено власноруч підписом Позивача) та переповнення пам`яті архіватору ( згідно Наказу МВС №1026 від 18.12.2018 дане відео повинно зберігатися 30 діб) В даному випадку запис було видалено через 23 дні.

Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У постанові про накладання адміністративного стягнення серії БАБ № 786092 від 17.07.2023 відносно ОСОБА_1 у пунктах 8 та 9 стоїть власноручний підпис ОСОБА_1 та дата отримання копії постанови - 17.07.2023. щодо отримання копії Постанови, що саме по собі свідчить та підтверджує згоду водія із винесеною Постановою з накладеним адміністративним стягненням відносно нього (сплата штрафу в подальшому Позивачем).

ГУНП наголошує, що стягнення, накладені інспектором СРПП ВП№6 ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Прохоренко Віталієм Вікторовичем у межах наданих йому повноважень і лише під час виконання службових обов`язків були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові про накладання адміністративного стягнення серії БАБ № 786092 від 17.07.2023.

Прохають в задоволенні позовних вимоги позивача відмовити в повному обсязі.

Позивачем було надано відповідь на відзив та зазначено, що відповідачем не було додано належного та допустимого доказу вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху. Відповідачем не спростовано жодного із тверджень позивача. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є постанова. Тому, на думку позивача, наявні всі підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП ВП№6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Прохоренком В.В. 17.07.2023 було винесено постанову про адміністративне правопорушення від 17.07.2023 відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених статтями: ст. 122 ч.1 КУпАП, ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч.2 ст. 122 КУпАП, після чого ОСОБА_1 було особисто отримано копію постанови, про що свідчить його підпис та згода з винесеною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 4 КАС України встановлено, що до суб`єктів владних повноважень належать органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші суб`єкти при здійснені публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює Закон України «Про дорожній рух».

Відповідно до ч. 2 cт. 14 Закону України «Про дорожній рух», до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За приписами ст. 217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.1 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року) передбачено, що повноваження з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення покладено на поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Пунктом 2.1 підпункту б) Розділу 2 Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати:

-реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту техталон.

Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Контроль за наявністю реєстраційних документів на транспортні засоби та договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (абзац другий пункту 21.2 статті 21 Закону).

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі реєстраційне посвідчення, страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (пункт 21.3 статті 21 Закону).

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 зазначених Правил на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до вимог пунктів «а» та «б» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі також: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб. Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 визначений порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами з визначенням відповідної категорії на право їх керування.

Частиною 5 ст. 121 КупАП передбачено, що, крім іншого, порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 9.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.п. «а» та п.п. «б» п. 9.1 Правил дорожнього руху попереджувальними сигналами, зокрема, є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали.

Згідно з вимогами п. 9.2 Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно із частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування попереджувальними сигналами у вигляді світлових покажчиків повороту при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів (світлових покажчиків повороту) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

При цьому, порушення правил користування попереджувальними сигналами у вигляді звукових сигналів під дію ч. 2 ст. 122 КУпАП не підпадає, тому таке порушення слід кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, як інші порушення правил дорожнього руху, на підставі чого можливо констатувати правомірність дій відповідача в частині кваліфікації як безпідставне користування звуковими сигналами у населених пунктах саме за статтею 125 КУпАП.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Диспозицією частини 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості.

Постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст. 258, 283 КупАП.

За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Викладене свідчить про повне дотримання поліцейським Прохоренком В.В. вимог закону при складанні оскаржуваної постанови, та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 139, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського СРПП ВП № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Прохоренка Віталія Вікторовича (69089, м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го батальйону, буд. 12Б) та Головного управління національної поліції у Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 31.10.2023.

Суддя В.В. Нікітін