Справа № 140/11438/23
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/11438/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Ковальчука В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ФУДЛАЙФ ПЛЮС до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ФУДЛАЙФ ПЛЮС (далі ТОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС, товариство, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митний орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000088/2 від 01 березня 2023 року, №UA205140/2023/000087/2 від 01 березня 2023 року, №UA205140/2023/000065/2 від 24 лютого 2023 року, №UA205140/2023/000086/2 від 28 лютого 2023 року №UA205140/2023/000090/2 від 01 березня 2023 року, №UA205140/2023/000068/2 від 24 лютого 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство внаслідок укладеного з іноземною компанією зовнішньоекономічного договору придбало товари та подало через декларанта митному органу митні декларації та додатні до них документи, що підтверджують складові митної вартості, яка визначена за першим методом з урахуванням витрат на транспортування товару. Однак відповідач прийняв оскаржувані рішення, якими здійснив коригування митної вартості у зв`язку із тим, що подані документи містили розбіжності, а декларант відмовився подавати додаткові документи для підтвердження рівня митної вартості.

На думку позивача, подані документи не містили розбіжностей, а сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не достовірних відомостях.

Позивач також зауважив, що у рішеннях про коригування митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які беруться за основу для визначення скоригованої митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Проте у спірних рішеннях, окрім номера та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару. Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б підтверджували або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з цим декларанта повідомлено про намір прийняття рішення про коригування митної вартості товару та після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість згідно зі статтею 64 Митного кодексу України визначено за резервним методом. Рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари за ЄАІС, а саме: МД №UA015442, товар 1 на рівні 1,4564 дол. США/кг за МД № UA205140/2023/009552 від 07.02.2023; МД №UA015415 - товар 1 на рівні 1,92 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/007175 від 30.01.2023; МД №UA014492 - 1,92 дол. США/кг за МД UA205140/2023/007175 від 30.01.2023; МД №UA015143 - 1,92 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/7175 від 30.01.2023; МД №UA015445, - 1,92 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/007175 від 30.01.2023; МД №UA014266 - 2,03 дол. США/кг за МД №UA205050/2023/5062 від 11.01.2023.

З наведених підстав відповідач вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості є законними та обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Між компанією POL-EХPORT (продавець) та ТОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС (покупець) 07.11.2022 укладено контракт №07112022, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує товар в асортименті, вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту. Товар поставляється партіями на умовах, узгодженими сторонами контракту та інвойсах згідно з правилами Інкотермс 2010. У разі, якщо в інвойсах не погоджено умови постачання, товар може постачатися на умовах FCA, EXW або CPT чи СІP. Ціна на товар включає вартість упаковки, маркування, страхування та навантаження товару на транспортний засіб (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW). Сторони в інвойсі вказують найменування, загальну кількість товару, що поставляється, а також його вартість. Весь вказаний в інвойсі товар постачається партіями. При узгодженні кожної партії товару, ціна на товар може змінюватися залежно від обсягу і кон`юктури ринку на цей вид продукції. Ціна за одиницю товару не прив`язана до попередніх узгоджених поставок та варіюється в діапазоні, зазначеному в інвойсі. Ціна на товар встановлюється у доларах США та ЄВРО.

ТОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС через уповноваженого декларанта ПП РЕСПЕКТ БРОК з метою декларування товарів: товар №1 Оселедець морожений (CLUPEA HARENGUS), цілий, з головами, не патраний, розмір 350 г+, не солений, без харчових добавок, приправ та інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, без консервантів 20000 кг; товар №2 Хек морожений тушка (Merluccius Hubbsi), 300-600 грам, не солений, без харчових добавок, солі, спецій та приправ, не піддавався тепловій та кулінарній обробці, вагою 20510 кг; товар №3 Хек морожений тушка (Merluccius Hubbsi), 300-600 грам, не солений, без харчових добавок, солі, спецій та приправ, не піддавався тепловій та кулінарній обробці, вагою 20020 кг.; товар №4 Хек морожений тушка (Merluccius Hubbsi), 300-600 грам, не солений, без харчових добавок, солі, спецій та приправ, не піддавався тепловій та кулінарній обробці, вагою 20169 кг.; товар №5 Хек морожений тушка (Merluccius Hubbsi), 300-600 грам, не солений, без харчових добавок, солі, спецій та приправ, не піддавався тепловій та кулінарній обробці, вагою 14649 кг.; товар №6 Ставрида морожена тушка (Trachurus murphyi) розмір 600+ гр. не солена, без харчових добавок, приправ та інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавалася, без консервантів 4600 кг. на митний пост Волинської митниці подано митні декларації за №23UA42U1, №23UA15U5, №23UA14U0, №23UA43U9, №23UA45U9, №23UA66U9. Окрім того, декларантом були заявлені та надані до митного оформлення інші документи на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Для проведення митного оформлення товарів декларантом було подано такі товаросупровідні документи: щодо товару №1: сертифікат якості від 13 лютого 2023 року; рахунок-фактура №FV2023/02/00164 від 20 лютого 2023 року; автотранспортна накладна від 23 лютого 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат №LT0320324/L2-4139 від 23 лютого 2023 року; декларація про походження товару №LT0320324/L2-4139 від 23 лютого 2023 року; прайс-лист від 20 лютого 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №07112022 від 07 листопада 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №73 від 09 грудня 2020 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку державних видів контролю; лист від компанії експортера від 24 лютого 2023 року; копія митної декларації країни відправлення №23LTLC0100EK082FF1 від 06 лютого 2023; щодо товару №2: сертифікат якості від 29 грудня 2022 року; рахунок-фактура №FV2023/02/00165 від 20 лютого 2023 року; автотранспортна накладна від 22 лютого 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат №LT0320313/243 від 22 лютого 2023 року; прейскурант (прайс-лист) від 31 січня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №07112022 від 07 листопада 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №73 від 09 грудня 2020 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну від 11 лютого 2023 року; лист від експортера від 09 лютого 2023 року; копія експортної митної декларації №23LTLC0100EK0803C0 від 22 лютого 2023 року; щодо товару №3: сертифікат якості від 29 грудня 2022 року; рахунок-фактура №FV2023/02/00166 від 20 лютого 2023 року; автотранспортна накладна від 21 лютого 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат №LT0320298/235 від 21 лютого 2023 року; декларація про проходження №LT0320298/235 від 21 лютого 2023 року; прайс-лист від 20 лютого 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №07112022 від 07 листопада 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №73 від 09 грудня 2020 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими органами та підприємствами; лист від компанії-експортера від 08 лютого 2023 року; експортна митна декларація №23LTLCD10CEK07ADC8; щодо товару №4: сертифікат якості від 29 грудня 2022 року; рахунок-фактура №FV2023/02/00167 від 20 лютого 2023 року; автотранспортна накладна від 21 лютого 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат №LT0320308/239 від 21 лютого 2023 року; декларація про походження товару №LT0320308/239 від 21 лютого 2023 року; прейскурант (прайс-лист) від 20 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №73 від 09 грудня 2020 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими органами та підприємствами; копія експортної митної декларації №23LTLC0100EK07CCE9 від 21 лютого2023 року; лист від компанії-експортера від 22 лютого 2023 року; копія експортної митної декларації №23LTLC0100EK07CCE9 від 21 лютого 2023 року; щодо товару №5: сертифікат якості від 29 грудня 2022 року; рахунок-фактура №FV2023/02/00165 від 20 лютого 2023 року; рахунок-фактура №FV2023/02/00166 від 20 лютого 2023 року; рахунок-фактура №FV2023/02/00167 від 20 лютого 2023 року; автотранспортна накладна №016621; міжнародний ветеринарний сертифікат №LT0320312/242 від 22 лютого 2023 року; декларація про походження товару №LT0320312/242 від 22 лютого 2023 року; прейскурант (прайс-лист) від 20 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №73 від 09 грудня 2020 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими органами та підприємствами; копія експортної митної декларації №23LTLC0100EK080354 від 22 лютого 2023 року; щодо товару №6: сертифікат якості від 23 липня 2022 року; рахунок-фактура №FV2023/09/00717 від 26 вересня 2022 року; автотранспортна накладна від 17 лютого 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат №LT031964/421 від 17 лютого 2023 року; декларація про походження товару №LT031964/421 від 17 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №73 від 09 грудня 2020 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими органами та підприємствами.

У зв`язку із наявністю розбіжностей у поданих декларантом документах та відповідно до частин другої-третьої статті 53 МК України декларанту були надіслані вимоги про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) договір з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 6) банківські платіжні документи.

Листами від 24.02.2023, від 28.02.2023 декларант надав конвертацію валют та повідомив про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товарів.

Однак, вважаючи, що додатково наданих пояснень та документів недостатньо, Волинською митницею щодо товару №1 було винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 01.03.2023 №UA205140/2023/000088/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації №UA205140/2023/000651, щодо товару №2 було винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 01.03.2023 №UA205140/2023/000087/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації №UA205140/2023/000650, щодо товару №3 було винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 24.02.2023 №UA205140/2023/000065/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації №UA205140/2023/000591, щодо товару №4 було винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 28.02.2023 №UA205140/2023/000086/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації №UA205140/2023/000643, щодо товару №5 рішення про коригування митної вартості товарів від 01.03.2023 №UA205140/2023/000090/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації №UA205140/2023/000661, щодо товару №6 рішення про коригування митної вартості товарів від 24.02.2023 №UA205140/2023/000068/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації №UA205140/2023/000595.

У графі №33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів Волинська митниця зазначила, що митна вартість товарів не може бути визнана за основним методом, адже подані документи містять ряд розбіжностей.

Так, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 01.03.2023 №UA205140/2023/000088/2 зазначено наступне: в автотранспортній накладній від 23 лютого 2023 року відправником є POL-EXPORT, а місце завантаження товару Клайпеда, відбиток штампу вантажовідправника VPA LOGISTICS; згідно п. 6 Контракту 07112022 умови оплати вказуються в інвойсі, однак у рахунку-фактурі такі умови відсутні; у експортній митній декларації у графі Відправник міститься інформація про компанію VPA LOGISTICS, що суперечить графі №2 митної декларації POL-EXPORT; в укладеному контракті та рахунку-фактурі зазначені різні розрахункові рахунки відправника.

Митну вартість скориговано на підставі відомостей вантажно-митної декларації №UA205140/2023/009552 від 07 лютого 2023 року.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 01.03.2023 №UA205140/2023/000087/2 зазначено наступне: відповідно до п.6 зовнішньоекономічного контракту від 07 листопада 2022 року №07112022 оплата за товар повинна бути обумовлена в рахунках-фактурах, однак, у рахунку-фактурі № FV2023/02/00165 така інформація відсутня; згідно п.4 Контракту №07112022 від 07 листопада 2022 року відправником товару може бути 3-я сторона, відправником є POL-EXPORT, а місце завантаження товару Клайпеда, відбиток штампу вантажовідправника VPA LOGISTICS; в додатку до рахунка-фактури міститься штамп вантажовідправника VPA LOGISTICS; для оплати за товар надані продавцем банківські реквізити , вказані у рахунку-фактурі №FV2023/02/00165 та контракті містять різні розрахункові рахунки.

Митну вартість скориговано на підставі відомостей вантажно-митної декларації №UA205140/2023/007175 від 30 січня 2023 року.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 24.02.2023 №UA205140/2023/000065/2 зазначено наступне: числове значення у експортній митній декларації № 23LTLCD10CEK07ADC8 від 21 лютого 2023 року становить 17731,53 євро не відповідає ціні товару у додатку до рахунка-фактури № FV2023/01/00166 19219,20 доларів США; у рахунку-фактурі зазначена інформація щодо оплати, а платіжних документів до митного оформлення не долучено, у додатку до рахунка-фактури не міститься умов оплати за товар; відповідно до п.6 контракту №07112022 умови оплати вказуються у проформах-інвойсах, однак, проформа-інвойс не подана до митного оформлення; прайс-лист від 06 лютого 2023 року містить інформація від відправника, інформація від виробника товару не надано.

Митну вартість товару скориговано на підставі відомостей вантажно-митної декларації №UA205140/2023/007175 від 30 січня 2023 року.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 28.02.2023 №UA205140/2023/000086/2 зазначено наступне: числове значення у експортній митній декларації № 23LTLC0100EK07CCE9 від 21 лютого 2023 року становить 17875,45 євро, що не відповідає ціні товару у додатку до рахунка-фактури №FV2023/01/00167 19362,24 доларів США; до митного оформлення декларантом не подано договорів із третіми особами, пов`язаними із договором; у рахунку-фактурі не вказано місце відвантаження товару та проформа-інвойс не подана до митного оформлення; прайс-лист від 07 лютого 2023 року містить інформацію від відправника, інформацію від виробника товару не надано.

Митну вартість товару скориговано на підставі відомостей вантажно-митної декларації №UA205140/2023/7175 від 30 січня 2023 року.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 01.03.2023 №UA205140/2023/000090/2 зазначено наступне: числове значення у 12974,48 євро не відповідає ціні товару у додатку до рахунка-фактури №FV2023/01/00165 4663,68 доларів США, №FV2023/01/00166 4811,52 доларів США, №FV2023/01/00167 4587,84 доларів США (загальна вартість 14063,04 доларів США); у рахунках-фактурах №FV2023/01/00165, №FV2023/01/00166, №FV2023/01/00167 міститься інформація щодо оплати, а платіжних документів не подано до митного оформлення, в додатках до рахунків-фактур відсутня інформація про умови оплати, умови поставки та підписи сторін; до митного оформлення не долучено проформ-інвойс; прайс-листи містять інформація від відправника, інформацію від виробника товару не надано.

Митну вартість товару скориговано на підставі відомостей вантажно-митної декларації №UA205140/2023/7175 від 30 січня 2023 року.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 24.02.2023 №UA205140/2023/000068/2 зазначено наступне: відповідно до автотранспортної накладної від 17 лютого 2023 року відправником є компанія POL-EXPORT, а у ветеринарному сертифікаті CAMANCHACA PESCA SUR; відповідно до п.6 Контракту умови оплати вказуються інвойсах, і можуть включати в себе передоплату, оплату по факту та оплату з відстрочкою платежу; до митного оформлення не долучено банківського документу, котрий би підтверджував оплату за ввезений товар; прайс-листи містять інформацію від відправника, інформацію від виробника не надано.

Митну вартість товару скориговано на підставі відомостей вантажно-митної декларації №UA205050/2023/5062 від 11 січня 2023 року.

Відтак, митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу.

ТОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС, не погоджуючись з рішеннями Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000088/2 від 01 березня 2023 року, №UA205140/2023/000087/2 від 01 березня 2023 року, №UA205140/2023/000065/2 від 24 лютого 2023 року, №UA205140/2023/000086/2 від 28 лютого 2023 року №UA205140/2023/000090/2 від 01 березня 2023 року, №UA205140/2023/000068/2 від 24 лютого 2023 року, звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої-другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товарів, які зазначені вище.

Усі поставки товарів були здійснені на підставі укладеного між ТОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС та компанією POL-EХPORT зовнішньоекономічного контракту №07112022 від 07 листопада 2022 року.

П. 6 цього контракту передбачає, що умови оплати вказуються в інвойсах, і можуть включати в себе: передоплату; оплату по факту та оплату з відстрочкою платежу. Тобто, умови оплати визначаються в інвойсах. Разом з тим, в оскаржуваних рішеннях митний орган стверджує, що умови оплати мають вказуватися у проформах-інвойсах, що не відповідає дійсності. Терміни інвойс та проформа-інвойс мають різні значення, зокрема, проформа-інвойс подається до поставок з умовою попередньої оплати, однак у спірних випадках сторонами було погоджено, що товар оплачується за умовами післяоплати, а тому позивачем не було надано митниці проформ-інвойсів.

З приводу зазначення у експортних митних деклараціях числового значення митної вартості у євро, а у інвойсах в доларах США варто зазначити наступне: вартість у експортних митних деклараціях вказана з врахуванням проведеної конвертації на момент оформлення експортних декларації та використовуючи при цьому курс валют, що існував на день заповнення експортних митних декларацій. Будь-яка курсова різниця у експортних митних деклараціях не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням декларантом ціни товару згідно з документами, виданими продавцем. Документами, що підтверджують ціну товару у країні експорту є рахунки-фактури, в яких сторони погодили вартість товару, та яку позивач сплатив. Митний орган безпідставно розрахував статистичну вартість товару у експортній декларації та дійшов висновку, що заявлена декларантом митна вартість товару є нижчою.

До кожної із поставок було долучено лист від компанії-експортера POL-EXPORT, де позивач стверджував, що ввезення товарів за рахунками-фактурами (№FV2023/02/00164, №FV2023/02/00165, №FV2023/02/00166, №FV2023/02/00167, №FV2023/09/00717) відбувалось на підставі контракту №07112022 від 07.11.2022 та за умовами післяоплати. Зазначене спростовує сумніви митного органу з приводу обов`язкового подання платіжних документів до митного оформлення.

Разом з тим, на даний час поставлені за рахунками-фактурами №FV2023/02/00164, №FV2023/02/00165, №FV2023/02/00166, №FV2023/02/00167, №FV2023/09/00717 товари оплачені у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями: щодо товару №1 платіжною інструкцією №87 від 12 травня 2023 року; щодо товару №2 платіжною інструкцією №96 від 15 травня 2023 року; щодо товару №3 - платіжною інструкцією №90 від 12 травня 2023 року; щодо товару №4 - платіжною інструкцією №89 від 12 травня 2023 року; щодо товару №6 платіжною інструкцією №91 від 12 травня 2023 року.

Вищезазначене спростовує будь-які сумніви митного органу щодо невиконання зобов`язань по вказаних поставках.

У розділі №4 контракту №07112022 від 07 листопада 2022 року міститься положення з приводу того, що вантажовідправником товарів може бути третя сторона. Саме тому наявність у експортних митних деклараціях інформація про компанію UAB VPA LOGISTICS з приміткою «Siuntejas/вантажовідправник» узгоджується із укладеним контрактом №07112022. Товари відвантажувалися з м. Клайпеди (Литва). Компанія-експортер вправі відвантажувати товари зі своїх складів, орендованих морозильних камер, котрі знаходяться не тільки на території Польської Республіки, а й у інших країнах Європейського Союзу. Надання будь-яких договорів на право користування експортером холодильних камер на території країн Європейського Союзу чинним законодавством України не передбачено. Окрім того, така інформація ніяким чином не впливає на рівень заявленої митної вартості товарів. Умови доставки, що використовуються, передбачають, що вартість доставки включаються безпосередньо до митної вартості товарів, тому окремо позивачем не сплачуються.

З приводу сумнівів митного органу щодо долученого прайс-листа слід зазначити, що код документу 3014 (прайс-лист) передбачає, що такий документ має бути виданий виробником товару, однак наданий декларантом прайс-лист виданий експортером. Важливо звернути увагу, що відображена у прайс-листі вартість товарів, в повній мірі відповідає тій вартості, що визначена у рахунку-фактурі. В той же час, відповідачем не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс-листа, виданого саме експортером, ставить під сумнів достовірність визначеної митної вартості товару. Відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару, в повній мірі відповідає вартості, що визначена у поданому до митного оформлення рахунку-фактурі. З огляду на вище викладене, сам лише факт надання прайс-листа, виданого експортером не може викликати сумнів у заявленій митній вартості імпортованого товару.

Відтак, суд уважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні ознаки підробки або розбіжності щодо вартості товару, та документи містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

На думку суду, в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 21.10.2021 (справа № 420/4820/19), які враховуються содом при вирішенні даного спору в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства.

В оскаржуваних рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цих рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

З урахуванням наведеного, суд уважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в митних деклараціях, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, безпідставно прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

На думку суду оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у них, крім номера та дати митних декларацій, на підставі яких здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На переконання суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач через уповноваженого декларанта надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться на митну територію України, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та такими, що не відповідають вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень належить задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 9938,86 грн., який сплачений відповідно до платіжної інструкції №1072 від 22.05.2023.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору №66-ЮП про надання правової допомоги від 01.02.2023, рахунку-фактури №414 від 22.05.2023, платіжної інструкції №1076 від 22.05.2023, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу №23/05-01 від 23.05.2023, акту приймання-передачі наданих послуг №414) позивач сплатив Адвокатському бюро Крючкова кошти в загальній сумі 17000,00 грн на оплату правової допомоги, яка відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу складається з: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права (30 хв.); ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів та товаросупровідними документами наданих клієнтом (1,5 год.); подання письмових пояснень на вимогу митного органу (1 год); пошук інформації щодо контрагента у мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції (1 год); юридичний прогноз справи, детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи (1,5 год); складання стратегії представництва ТОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС у суді щодо даної справи (1 год); вивчення судової практики з відповідних правовідносин (2 год.); складання та подання вищевикладеної позовної заяви (3 год.). Орієнтовна сума витрат на правову допомогу становить 17000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

При цьому, суд зазначає, що ознайомлення з оскаржуваними рішеннями про коригування митної вартості товарів, з товаросупровідними документами, пошук інформації, аналіз та вивчення фактичних обставин справи, судової практики включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач. Крім того надання письмових пояснень на вимогу митного органу здійснено до пред`явлення цього позову та поза межами розгляду даної справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 9938,86 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ФУДЛАЙФ ПЛЮС (43023, Волинська область, м. Луцьк, вулиця Лідавська, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 44359373) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, с. Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000088/2 від 01 березня 2023 року, №UA205140/2023/000087/2 від 01 березня 2023 року, №UA205140/2023/000065/2 від 24 лютого 2023 року, №UA205140/2023/000086/2 від 28 лютого 2023 року №UA205140/2023/000090/2 від 01 березня 2023 року, №UA205140/2023/000068/2 від 24 лютого 2023 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФУДЛАЙФ ПЛЮС за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у сумі 9938,86 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 86 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук