Справа № 320/15006/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Мельничука В.П., Оксененка О.М., секретар Євгейчук Ю.О., за участі позивача ОСОБА_1 та його представника Косянчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

17.11.2021 ОСОБА_1 подав до Київського окружного адміністративного суду позов до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення від 27.10.2021 № 226/2021 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач не згоден з висновками відповідача щодо вчинення ним дисциплінарного проступку, а спірне рішення є безпідставним, прийнятим не у межах повноважень відповідача, необґрунтованим, без урахування усіх обставин та з порушенням строку притягнення до відповідальності.

У позовній заяві позивач пояснив, що 22.09.2020 йому зателефонував ОСОБА_2 і звернувся з прохання надати правничу допомогу, та на запитання чи звертався останній до адвокатів за правничою допомогою, отримав відповідь, що адвокат вторинної правової допомоги відмовився приїхати через зайнятість в іншій справі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності спірного рішення.

Щодо порушення строку притягнення до дисциплінарної відповідальності суд першої інстанції зазначив, що дисциплінарний проступок позивача з огляду на обставини справи, є триваючим.

Не погоджуючись з таким рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його, як таке що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Крім того, апелянт вважає, що ОСОБА_2 , який подав до відповідача скаргу, переслідує мету як отримання підстави для перегляду обвинувального вироку відносно нього, постановленого Солом`янським районним судом міста Києва 07.10.2020 у справі № 760/21201/20.

У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій.

Рішенням Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 62 від 30.09.1999 ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1650/10 від 30.09.1999 та видано відповідне посвідчення № 1650/10 від 30.09.1999 (а.с.115).

22.09.2020 ОСОБА_2 та адвокат Косянчук В.Д. уклали договір доручення б/н (а.с. 115).

22.09.2020 в межах кримінального провадження ОСОБА_2 був допитаний як підозрюваний, про що складено протокол, підписаний останнім та адвокатом ОСОБА_1 (а.с.119).

Постановою дізнавача Солом`янського УП ГУНП в Києві від 22.09.2020 у кримінальному провадженні за № 0000864 ОСОБА_1 залучено у це кримінальне провадження захисником ОСОБА_2 на підставі договору про надання юридичної (правової) допомоги від 22.09.2020 (а.с.116).

Вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 05.10.2020 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України і призначено покарання у вигляді арешту строком на 1 місць. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано не відбуте покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2019, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць (а.с.73).

04.08.2021 за вх. № 882 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області надійшла скарга ОСОБА_4 на дії адвоката ОСОБА_1 (а.с. 101-103, 107).

Вказана скарга обґрунтована тим, що відносно нього порушено кримінальну справу № 0000864 та 22.09.2020 його адвокат Гошко В.І. не з`явився до Солом`янського УП ГУНП в м.Києві для участі в проведенні слідчих та процесуальних діях, через що він погодився на іншого адвоката, пропонованого слідчим, ОСОБА_1 , який не роз`яснив йому які документи в той день були підписані та наслідки їх підписання.

Крім того, в скарзі зазначено, що 22.09.2020 скаржником було підписано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення про обмеження права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Рішенням від 12.10.2021 № 205/2021 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області було порушено дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_1 та призначено розгляд дисциплінарної справи на 27.10.2021.

У вказаному рішенні зазначено, що після надходження 04.08.2021 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області скарги ОСОБА_2 на дії адвоката ОСОБА_1 разом з додатками та отримання 03.09.2021 від адвоката ОСОБА_1 пояснень з приводу скарги ОСОБА_2 (без додатків), на підставі ст.39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порушено дисциплінарну справу внаслідок наявності достатніх для цього підстав.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив наступне, що «він поцікавився у ОСОБА_5 чи звертався він за правовою допомогою у цій справі до інших адвокатів. Останній повідомив, що в нього є адвокат з Центру вторинної правової допомоги, але він відмовився приїхати у зв`язку із зайнятістю в іншій справі».

27.10.2021 Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області прийняла рішення № 226/2021 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбачених п. 2, 3 і 5 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та застосовано до адвоката ОСОБА_1 , у зв`язку зі вчиненим ним проступком, дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю із наступним виключенням відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України, та припинено право на заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_1 з дня винесення цього рішення, шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1650/10 від 30.09.1999, що було видане Київською обласною КДКА (а.с.21).

Вказане рішення прийнято з урахуванням письмових та усних пояснень адвоката та змісту скарги ОСОБА_2 з долученими до скарги документів, зокрема: доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 026-0006425 від 05.09.2020 з адвокатом Лисенка В.А. (а.с. 104), договір про надання правової допомоги № 90/20 від 07.09.2020 з адвокатом Гошко В.І. (а.с.105), договір про правничу допомогу від 22.09.2020 з адвокатом Косянчуком В.Д. (а.с.115), постанова про залучення захисника від 22.09.20220, повідомлення про підозру у вчиненні правопорушення від 18.09.20202, протокол допиту підозрюваного від 22.09.2020, вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 14.08.2019 відносно ОСОБА_2 , обвинувальний акт від 25.09.20202, заява ОСОБА_2 щодо визнання винуватості, згода із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні від 25.09.2020, вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 05.10.2020 відносно ОСОБА_2 , протокол (акт) опитування від 02.08.20202, квитанції про оплату за розгляд скарги.

У спірному рішенні зазначається, що адвокат у письмових та усних поясненнях не надав переконливих відповідей на запитання комісії щодо розбіжностей пояснень адвоката з наявними документами та позицією скаржника.

Також, у спірному рішенні аналізується пояснення адвоката Косянчука В.Д. щодо наявності у ОСОБА_2 у цій справі іншого адвоката.

Посилаючись на положення ст. 7, 8, 11, 12, 23 та 51 Правил адвокатської етики та ч.1 ст.4 та ст. 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», керуючись ст.ст. 32, 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», комісія прийняла спірне рішення.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі - Закон № 5076 в редакції на день виникнення спірних правовідносин) визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Статтею 1 Закону № 5076 визначені основні поняття:

адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;

адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;

Частиною 1 статті 2 Закону № 5076 визначено, адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону№ 5076-VI адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 43 Закону № 5076-VI адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

До завдань адвокатського самоврядування, згідно із статтею 44 Закону№ 5076-VI віднесено: забезпечення незалежності адвокатів, захист від втручання у здійснення адвокатської діяльності; підтримання високого професійного рівня адвокатів; утворення та забезпечення діяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; створення сприятливих умов для здійснення адвокатської діяльності; забезпечення відкритості інформації про адвокатуру та адвокатську діяльність; забезпечення ведення Єдиного реєстру адвокатів України; участь у формуванні Вищої ради юстиції у порядку, визначеному законом.

Вищим органом адвокатського самоврядування України є з`їзд адвокатів України, який, відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 54 Закону № 5076-VI, затверджує положення про Раду адвокатів України, положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, положення про Вищу ревізійну комісію адвокатури.

У період між з`їздами адвокатів України функції адвокатського самоврядування виконує Рада адвокатів України. Повноваження і порядок роботи Ради адвокатів України визначаються цим Законом та положенням про Раду адвокатів України, що затверджується з`їздом адвокатів України (ч. 1 ст. 55 Закону № 5076-VI).

Згідно з ч. 3 ст. 2 цього Закону метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до ст. 33 Закону № 5076 адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно з ч. 1, 10, 11 ст. 50 Закону № 5076 кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовки осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури. Установчим документом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується Радою адвокатів України.

Частиною 5 ст. 50 Закону № 5076 обумовлено, що до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать:

організація та проведення кваліфікаційних іспитів;

прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту;

прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів;

вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

Відповідно до ст. 37 Закону № 5076 дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

порушення дисциплінарної справи;

розгляд дисциплінарної справи;

прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Процедуру здійснення дисциплінарного провадження на кожній із вказаних вище стадій врегульовано ст. 38, 39, 40 і 41 Закону № 5076.

Згідно зі ст. 38 Закону № 5076 (перевірка відомостей про дисциплінарний проступок адвоката), член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи. Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до ст. 39 Закону № 5076 (порушення дисциплінарної справи), за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки. Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

До повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належить, зокрема, здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів (п. 4 ч. 5 ст. 50 Закону № 5076).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 40 Закону № 5076 дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення. Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб. Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

Частиною 1 ст. 41 вказаного Закону № 5076 встановлено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу. Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Частиною 1 та 2 ст. 34 Закону № 5076 визначено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є:

порушення вимог несумісності;

порушення присяги адвоката України;

порушення правил адвокатської етики;

розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення;

невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків;

невиконання рішень органів адвокатського самоврядування;

порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 Правил адвокатської етики затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року від 09.06.2017 адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Стаття 15 Правил адвокатської етики визначає, що договір про надання правової допомоги може укладатись клієнтом або на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги.

Якщо договір про надання правової допомоги укладено на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах, адвокат зобов`язаний отримати підтвердження згоди клієнта на надання йому професійної правничої (правової) допомоги цим адвокатом виключно у випадку, якщо цього вимагає закон.

Сатттею 23 Правил адвокатської етики визначено, що якщо клієнт пов`язаний чинним договором з іншим адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) на виконання тотожного або такого, що частково збігається за обсягом, доручення та бажає залучити ще одного адвоката (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання), адвокат (особа, уповноважена на підписання договору про надання правової допомоги від імені адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання), у випадку згоди на це клієнта, зобов`язаний роз`яснити клієнту про його обов`язок одразу після укладення договору про надання правової допомоги проінформувати про це адвоката (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання), який раніше прийняв доручення від нього.

Стаття 51 Правил адвокатської етики передбачає окремі етичні аспекти взаємин між адвокатами.

Так, адвокат не повинен допускати стосовно іншого адвоката: висловлювань, що принижують його честь та гідність, завдають шкоди його діловій репутації, нетактовних та принизливих висловів; поширення свідомо неправдивих відомостей про нього; спроб схилити клієнта іншого адвоката до розірвання з ним договору про надання професійної правничої (правової) допомоги; спілкування з клієнтом іншого адвоката без згоди останнього з приводу доручення, яке їм виконується; намагань схилити до укладення договору про надання професійної правничої (правової) допомоги особу, яка прийшла до іншого адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання); навмисного введення іншого адвоката в оману стосовно справи, в судовому розгляді якої вони обидва беруть участь, щодо місця і часу проведення судових засідань, результатів розгляду справи судами різних інстанцій, наявності доказів (і намірів їх представити), що в дійсності не існують, намірів свого клієнта, які стосуються предмета спору та ведення справи, умов мирової угоди, що пропонується.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.

Отже, системний аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку, що адвоката може бути притягнуто до відповідальності за порушення Правил адвокатської етики, і з дотримання положень Закону № 5076 та Порядку № 120, і невиконання адвокатом рішень органів адвокатського самоврядування - є дисциплінарним проступком. Підставою для застосування відносно адвоката дисциплінарних стягнень - є вчинення дисциплінарного проступку, питання щодо наявності чи відсутності складу якого у діянні адвоката з`ясовуються під час дисциплінарного провадження, за результатом якого приймається рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 в межах кримінального провадження № 0000864 уклав договори про отримання правничої допомоги, а саме з адвокатом Лисенка В.А, що підтверджено дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 026-0006425 від 05.09.2020. (а.с. 104), з адвокатом Гошко В.І., що підтверджено договіром про надання правової допомоги № 90/20 від 07.09.2020 (а.с.105), та 22.09.2020 з адвокатом Косянчуком В.Д.

Апелянтом не спростовано висновок відповідача щодо порушення адвокатом ОСОБА_1 положень Правил адвокатської етики, оскільки 22.09.2020 в межах кримінального провадження ОСОБА_2 був допитаний як підозрюваний у присутності адвоката ОСОБА_1 (особистий підпис), без участі інших адвокатів Лисенка В.А. та Гошко В.І., з якими ОСОБА_2 раніше вже уклав договори про правничу допомогу (а.с.119).

У спірному рішенні зазначається, що за результатами дисциплінарного провадження відносно позивача встановлено, що адвокат Косянчук В.Д. в порушення вимог щодо належного виконання своїх професійних обов`язків, був би зобов`язаний ознайомитись з матеріалами кримінального провадження щодо скаржника ОСОБА_2 , в яких міститься інформація щодо участі у провадженні адвоката Центру надання безоплатної допомоги ОСОБА_6 .

Крім того, зазначається, що адвокат ОСОБА_1 в порушення ст. 51 Правил адвокатської етики не отримав згоди адвокатів Лисенка В.А. та Гошка В.І., уклав договір про надання правової допомоги та взяв участь у проведенні процесуальної дії з допиту ОСОБА_2 .

Такий висновок відповідача, з яким погодився суд першої інстанції, є правильним.

Апелянт не надав суду доказів того, що він з`ясовував у ОСОБА_2 хто саме є ті адвокати, з якими у підозрюваного укладено договори про правничу допомогу, не намагався зв`язатися з цими адвокати для узгодження правової позиції у кримінальній справі, не вжив додаткових заходів з приводу виконання положень ст.ст.51 та 23 Правил адвокатської етики.

З пояснень адвоката Косянчука В.Д., які були надані відповідачу та проаналізовано в спірному рішенні, і які він підтвердив у судовому засіданні як в суді першої, так і апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 22.09.2020 під час допиту ОСОБА_5 та підписання у межах кримінального провадження інших документів достеменно знав про наявність у ОСОБА_2 іншого адвоката, який не приїхав для проведення слідчих дій через зайнятість в іншій справі.

Також з пояснень позивача вбачається, що він не вживав будь яких заходів щодо узгодження позиції з іншими адвокатами Лисенка В.А. та Гошка В.І. чи з`ясування питання про подальшу участь цих адвокатів як представників ОСОБА_2 .

Вказане апелянт не вважає порушенням положень ст.ст.51 та 23 Правил адвокатської етики, зокрема спілкування з клієнтом іншого адвоката без згоди останнього з приводу доручення, яке їм виконується.

Крім того, спірне рішення приймається відповідачем з урахуванням письмових та усних пояснень адвоката та за участю адвоката, що підтверджено рішенням відповідача та не заперечувалось апелянтом.

Так, відповідач, керуючись ст.ст. 32, 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», прийняв колегіальне спірне рішення, яке прийнято ним в межах його повноважень, визначених законом, та у спосіб передбаченим нормами закону.

Таке рішення відповідача є його дискреційним повноваженням, яке прийнято з урахуванням всіх встановлених обставин, є вмотивованим та розсудливим, з аналізом наслідків, які виникли для скаржника після проступка адвоката, та із застосуванням того дисциплінарного стягнення, яке визначено більшістю голосів членів комісії доречним та справедливим.

Отже, доводи апелянта про прийняття відповідачем рішення не у межах повноважень не підтверджено при розгляді справи.

Також зі змісту спірного рішення вбачається, що позивач мав можливість надати письмові пояснення, знав про час, дату та місце розгляду скарги, мав можливість надати будь-які документи на підтвердження його пояснень та його характеристики.

Проте, позивач вказані документи відповідачу не подавав.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що всі наведені позивачем доводи, що він не згоден з висновками відповідача про вчинення ним дисциплінарного проступку, що спірне рішення є безпідставним, прийнятим не у межах повноважень відповідача, необґрунтованим, без урахування усіх обставин, тощо, не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Також колегія суддів згодна з висновком суду першої інстанції про дотримання відповідачем строку притягнення позивача до відповідальності, оскільки на час порушення дисциплінарної справи договір про надання правової допомоги ОСОБА_2 був чинним, тому такий дисциплінарний проступок є триваючим.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, виконання апелянтом положень статтей 23 та 51 Правил адвокатської етики, якою передбачено дотримання поваги до прав інших адвокатів під час прийняття доручення клієнта, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час розгляду дисциплінарного провадження відповідачем були виявлені ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого п. 2, 3 і 5 ч. 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що полягає у невиконанні адвокатом ОСОБА_1 своїх професійних обов`язків під час здійснення надання правової допомоги ОСОБА_2 в межах кримінального провадження, а, відтак, були у наявності підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності і застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю із наступним виключенням відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України через наслідки, які виникли у подальшому у скаржника.

Щодо всіх інших доводів сторін судова колегія наголошує, що враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправність спірного рішення, оскільки відповідач під час дисциплінарного провадження дійшов правомірного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого частиною другою статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI і в межах повноважень застосував найтяжке дисциплінарне стягнення.

При прийнятті цього рішення колегія суддів прийняла правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 19.10.2023 у справі № 280/1396/22, від 25.06.2018 у справі № 810/1972/17 та від 24.06.2020 у справі № 813/2639/18.

Окремо слід зазначити, Верховний суд при розгляді таких справ наголосив, що суди повинні при розгляді справи надавати оцінку рішенню відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності.

Так, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 19.10.2023 у справі № 280/1396/22, уважає обґрунтованими посилання на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 25.06.2018 у справі № 810/1972/17 та від 24.06.2020 у справі № 813/2639/18, в яких наголошено на перевірки судами лише дотримання процедурного питання при розгляду дисциплінарного провадження.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати перерозподілу не підлягають.

Повний текст постанови виготовлено 30.10.2023.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

В.П. Мельничук

О.М. Оксененко