Справа № 320/7951/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7951/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року, прийнятого у порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у місті Києві звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути податковий борг у розмірі 43 745 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2023 та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідачка вказує, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, які мали значення для її правильного вирішення. А саме, відповідачка, була неналежним чином повідомлена про розгляд справи. Також, суд першої інстанції при розгляді справи не взяв до уваги поданий 05.04.2023 через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву з доданими до нього доказами, які спростовували наявність у ОСОБА_1 перед ГУ ДПС у місті Києві податкового боргу.

10.10.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Щодо ймовірного порушення порядку повідомлення відповідача ГУ ДПС у місті Києві зазначає, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатися на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для того платника наслідків. Жодна норма законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення поштового листа, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги.

Відповідачка в апеляційній скарзі зазначила, що вона належним чином повністю сплатила податок на загальну суму 43 745 грн, втім, як вбачається з платіжних квитанцій, транзакція відбулася у Шевченківському районі м. Києва, але податковий борг виник 31.07.2019 згідно поданої самостійно платником податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік від 15.03.2019 № 46046 до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва. Під час проведення інвентаризації даних інтегрованих карток платника, з`ясовано, що у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одночасно обліковується і переплата на загальну суму 43 745 грн.

Отже, оскільки, ОСОБА_1 сплатила податкові зобов`язання на рахунок ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, а нарахування ІКП, згідно з поданої податкової декларації від 15.03.2019 № 46046, відбулося по: ККДБ 11010500 та ККДБ 00011001 Дніпровського району, податковий борг, на думку позивача, є не сплаченим.

18.10.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли письмові пояснення відповідачки.

Відповідачка вказує, що матеріали справи підтверджують, що вона не була повідомлена належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції.

Щодо сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору не на ті рахунки, відповідачка зазначає, що дана обставина не є перешкодою для зарахування даних сум на єдиний казначейський рахунок, відтак це не є підставою вважати, що податки

Також, відповідачка зазначає, що 09.10.2023 нею подано до ГУ ДПС у місті Києві заяви про перерахування помилково сплачених коштів в сумі 33 650 грн та 10 095 грн на належні рахунки позивача.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (за інформацією Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків від 10.06.2022 № 2615-2022-0001690: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходиться на обліку як платник податків у ГУ ДПС у м. Києві.

Згідно Довідки ГУ ДПС у м. Києві від 04.11.2022 № 26572/5/26-15-13-06-07 за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 43 745 грн., за платежами:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (ККБД 11010500) в сумі 33 650 грн;

- військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (ККБД 11011001) на суму 10 095 грн.

Вказана заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору виникла на підставі податкової декларації № 46046 від 15.03.2019.

Контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 05.08.2019 № 293243-17 на суму 43 745 грн.

Зважаючи на те, що вказаний податковий борг не сплачено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, згідно із розрахунком податкового боргу станом на день подання позову заборгованість відповідача по єдиному податку з фізичних осіб складає 43 754 грн та не сплачена.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Щодо порушення норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

На виконання абз. 2 ч. 2 ст. 161 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно опису Вкладення у цінний лист, сформований 23.01.2023 направив позовні матеріали відповідачці на адресу: АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 24).

Як вказано вище, вказана адреса місця проживання відповідачки підтверджена інформацією Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків від 10.06.2022 № 2615-2022-0001690 (том 1 а.с. 6).

В той же час, як вбачається з інформації, наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, наданій на запит суду першої інстанції, відповідачка з 11.11.2020 проживає за адресою: АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 35 зворот).

Отже, колегія суддів вважає, що отримавши іншу інформацію щодо місця проживання ОСОБА_1 ніж вказано позивачем у позовній заяві, суд першої інстанції мав вжити додаткові заходи щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи № 320/7951/23.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами відповідачки про наявність порушення норм процесуального права при розгляді даної справи.

Крім того, колегія суддів дослідила інформацію Діловодства спеціалізованого суду, зокрема документи по справі № 320/7951/23 в Київському окружному адміністративному суді, та встановила, що 05.04.2023 відповідачка через систему Електронний суд подала відзив на позовну заяву з додатками. В той же час, матеріали справи не містять даного відзиву на позовну заяву.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

Щодо суті позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податок на доходи фізичних осіб віднесений до загальнодержавних податків і зборів.

Підпункт 162.1.1. п. 162.1. ст. 162 ПК України визначає, що платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

У відповідності до абзаців 1, 2 п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно підпунктів «в», «е» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим; своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

На виконання пунктів 179.1, 179.7 ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

На виконання частин 2-5, 7 ст. 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Перелік податків і зборів та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 п. 22.4 ст. 22 Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

За визначенням, що міститься у розділі 1 Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за № 594 (далі - Положення № 122) єдиний казначейський рахунок - це консолідований рахунок, відкритий Державним казначейством України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Згідно з п. 2.1 розділу 2 Положення № 122 єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Як не заперечується учасниками справи, відповідачка 07.03.2018 сплатила військовий збір у розмірі 10 095 грн та податок на доходи фізичних осіб у розмірі 33 650 грн (том 1 а.с. 52, 53). Втім, отримувачем даних платежів зазначено УК у Шевченківському районі, замість УК у Дніпровському районі міста Києва.

Отже, зазначені кошти своєчасно та в повному обсязі зараховано до Державного бюджету. Крім того, як вказує позивач у відзиві на апеляційну скаргу згідно інтегрованої картки платника ОСОБА_1 обліковується переплата на суму 43 745 грн.

Відтак, колегія суддів вважає, що помилкове визначення розрахункового рахунку у платіжному дорученні під час сплати суми збору не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми.

Крім того, як підтверджено матеріалами справи, 07.09.2019 відповідачка зверталась до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві з заявами щодо перерахування помилково сплачених сум податків з рахунку № 0011 (УК в Шевченківському районі) на рахунок № НОМЕР_2 (УК в Дніпровському районі). Аналогічні заяви подані відповідачкою до позивача 09.10.2023.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, при цьому неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан