Справа № 380/3301/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3301/23 пров. № А/857/10680/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року, прийняте суддею Кравцівим О.Р. у місті Львові, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) вернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (надалі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач 1) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2) про визнання протиправним і скасування рішення ГУ ПФУ в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 24.01.2023 №63; зобов`язання зарахувати періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до стажу роботи (страхового) за Списком № 2 з 05.03.1995 по 24.02.1997, з 16.05.1997 по 09.06.2016 на посадах машиніста бульдозера та за Списком №1 з 10.06.2016 по 04.05.2022 на посадах машиніста бульдозера в АТ «Полюс Красноярськ» (у 1993 році - АТ закритого типу «Артіль старателів «Полюс», у 1999 році - ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс», у 2015 році - АТ «Золотодобувна компанія «Полюс»); зобов`язання призначити (обчислити) і виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15 січня 2023 із урахуванням довідки №000001374 від 26.04.2022 про заробітну плату (дохід) з 1997 по 2001 виданої АТ «Полюс Красноярськ», довідки №000001378 від 02.05.2022 про заробітну плату (дохід) з 2002 по 2006 виданої АТ «Полюс Красноярськ», довідки №000001379 від 02.05.2022 про заробітну плату (дохід) з 2007 по 2011, виданої АТ «Полюс Красноярськ», довідки №000001380 від 02.05.2022 про заробітну плату (дохід) з 2012 по 2016 виданої АТ «Полюс Красноярськ», довідки №000001381 від 02.05.2022 про заробітну плату (дохід) з 2017 по 2022 виданої АТ «Полюс Красноярськ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 24.01.2023 №63; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до стажу роботи (страхового) за Списком №2 періоди роботи з 05.03.1995 по 24.02.1997, з 16.05.1997 по 09.06.2016 на посадах машиніста бульдозера та за Списком №1 з 10.06.2016 по 04.05.2022 на посадах машиніста бульдозера в АТ «Полюс Красноярськ» (у 1993 - АТ закритого типу «Артіль старателів «Полюс», у 1999 - ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс», у 2015 році - АТ «Золотодобувна компанія «Полюс»); зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.01.2023 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Суд виходив з того, що Міністерство закордонних справ повідомило депозитарій про вихід з Угоди від 13 березня 1992 в день набрання чинності постановою від 29 листопада 2022 №1328 (02 грудня 2022) і він отримав таке повідомлення, то Угода припиняє свою дію після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення, тобто - 02 червня 2023. Коли, позивач звернувся до відповідачів з метою реалізації своїх пенсійних прав 17 січня 2023 (тобто, заяву про призначення пенсії подано у період дії Угоди від 13 березня 1992).

Суд з`ясував, що у трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, які підтверджують факт його роботи у спірному періоді на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, як такій, що зазначена у Списках №2, чинних у відповідні періоди часу.

Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону №1788-XII.

Відповідач, отримавши заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та додані до неї документи надав оцінку лише одній з обов`язкових умов, необхідних для призначення зазначеної пенсії, а саме наявності стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Суд врахував, що Верховний Суд у постанові від 07 березня 2018 у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 та ГУ ПФУ у Львівській області подали апеляційні скарги. Вважають, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач покликається на те, що Верховний Суд в постанові від 22 серпня 2018 у справі № 146/1024/17 вказав, що безпідставним є посилання в касаційній скарзі на те, що зобов`язуючи відповідача призначити позивачу пенсію, суд втрутився в його дискреційні повноваження, оскільки судами встановлено факт наявності у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку з чим у відповідача відсутній інший варіант поведінки ніж призначення позивачу даного виду пенсії, а тому зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону № 796-ХІІ є належним способом відновлення порушених прав позивача.

Останньою ж правовою позицією, яка є логічним продовженням вищезгаданих висновків Верховного Суду, викладена в ухвалі Верховного Суду від 11 квітня 2023 у справі № 200/17742/21. Тут, Верховний Суд, відхилив покликання відповідача на втручання судів попередніх інстанцій в дискреційні повноваження Пенсійного фонду, оскільки висновки судів відповідають загальному правовому підходу до визначення дискреційних повноважень, сформульованому, зокрема у постанові Верховного Суду від 07.03.2023 у справі № 200/17742/21, який зводиться до того, що «повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку».

Позивач досягнув віку 55 років та працював на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, передбаченої п. 2 ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний його страховий стаж роботи становить 38 років 01 місяць 14 днів, а стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 - 26 років 01 місяць 18 днів.

Відтак, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову в частині, порушив норми процесуального права та помилково застосував положення про виключні повноваження органу влади всупереч релевантним висновкам Верховного Суду, які для нього є обов`язковими (ч. 5 ст. 242 КАС України).

При прийнятті скасованого рішення про відмову у призначенні пенсії від 24.01.2023 № 63 вже розглядалося питання щодо прийнятності (врахування) поданих позивачем усіх документів, в тому числі, довідок про його дохід (заробітну плату).

Суд першої інстанції залишив поза своєю увагою й те, що відмовляючи в цій частині позову, він фактично не захистив гарантоване міжнародними угодами право позивача.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позов.

Відповідач 2 в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що документи для призначення пенсії про стаж, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Враховуючи те, що жодним іншим нормативно - правовим актом не прописаний інший порядок дій у разі прийняття документів для призначення пенсії від інших держав, тому ГУ ПФУ в Рівненській області відмовляючи у призначенні пенсії позивачу діяло у відповідності та у спосіб визначений законодавством України.

Оскільки при зверненні до ГУ ПФУ у Львівській області за призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивач подав документи про стаж роботи на території російської федерації без проставлення апостиля, то підстав для задоволення позовних вимог немає.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.01.2023 ОСОБА_1 , звернувся до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення відповідача 1 визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Листом відповідач 2 від 26.01.2023 №1300-5222-8/11557 повідомлено позивача про прийняття ГУПФ України в Рівненській області за результатами розгляду його заяви рішення про відмову у призначенні пенсії від 24.01.2023 №63.

Відповідно до вказаного рішення за доданими документами до страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 05.03.1995 по 04.05.2022 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 23.12.1988 та уточнюючих довідок, оскільки позивач працював в ЗАТ «Полюс» російської федерації. З 01 січня 2023 російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 згідно листа Мінсоцполітики №411/0/2-23/54 від 12.01.2023. 23 грудня 2022 набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993», відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 №240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 №140/98-ВР. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961. Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 визначається з урахуванням періодів роботи в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 №1173. У зв`язку із чим, відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків (з 1 квітня 2022 по 31 березня 2023 - не менше 29 років у чоловіків), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пенсійним органом не враховано до страхового (пільгового) стажу наступні періоди роботи: до стажу роботи (страхового) за Списком №2 з 05.03.1995 по 24.02.1997, з 16.05.1997 по 09.06.2016 на посадах машиніста бульдозера та за Списком №1 з 10.06.2016 по 04.05.2022 на посадах машиніста бульдозера в АТ «Полюс Красноярськ» (у 1993 - АТ закритого типу «Артіль старателів «Полюс», у 1999 - ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс», у 2015 - АТ «Золотодобувна компанія «Полюс»). Крім цього, відповідачем не враховано заробітну плату (доходи) за періоди роботи на території іноземної держави з 1997 по 2022.

Підставами для не зарахування до страхового (пільгового) стажу позивача періодів роботи з 05.03.1995 по 04.05.2022, в тому числі, періодів роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та не врахування заробітної плати (доходу) за періоди роботи на території іноземної держави, є припинення дії Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 згідно листа Мінсоцполітики №411/0/2-23/54 від 12.01.2023 та набрання чинності Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993».

Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення набрала чинності 13 березня 1992.

Згідно зі ст. 13 цієї Угоди кожний її учасник може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію, тоді дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 №1328 передбачено вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 (п. 1 цієї Постанови). У зв`язку із чим, Міністерству закордонних справ доручено в установленому порядку повідомити депозитарій про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови (п. 2 цієї Постанови).

Вищевказана постанова від 29 листопада 2022 №1328 набрала чинності 02 грудня 2022 після її опублікування в Урядовому кур`єрі від 02.12.2022 за №256.

Отже, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що навіть з урахуванням того, що Міністерство закордонних справ повідомило депозитарій про вихід з Угоди від 13 березня 1992 в день набрання чинності постановою від 29 листопада 2022 №1328 (02 грудня 2022) і він отримав таке повідомлення, то все ж таки Угода припиняє свою дію після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення, тобто - 02 червня 2023.

Позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах 17 січня 2023, тобто у період дії Угоди від 13 березня 1992.

Колегія суддів відхиляє покликання апелянта на те, що оскільки при зверненні до ГУ ПФУ у Львівській області за призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивач подав документи про стаж роботи на території російської федерації без проставлення апостиля, то підстав для задоволення позовних вимог немає, враховуючи, те, що станом на час звернення позивача діяла Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, якою не передбачено обов`язку проставляти апостиль на документах про стаж роботи на території російської федерації.

Інших доводів з приводу відмови для задоволення позовних вимог ГУ ПФУ у Львівській області в апеляційній скарзі не наводить.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994 у разі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 встановлює правила обчислення розміру пенсій. Згідно із ч. 3 ст. 6 Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. Цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період, також, підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Розмір заробітної плати (доходу) за спірні періоди підтверджується довідкою № 000001374 від 26.04.2022 про заробітну плату (дохід) з 1997 по 2001, виданою АТ «Полюс Красноярськ», довідкою № 000001378 від 02.05.2022 про заробітну плату (дохід) з 2002 по 2006, виданою АТ «Полюс Красноярськ», довідки № 000001379 від 02.05.2022 про заробітну плату (дохід) з 2007 по 2011, виданою АТ «Полюс Красноярськ», довідкою № 000001380 від 02.05.2022 про заробітну плату (дохід) з 2012 по 2016, виданою АТ «Полюс Красноярськ», довідкою № 000001381 від 02.05.2022 про заробітну плату (дохід) з 2017 по 2022, виданою АТ «Полюс Красноярськ».

В кожній із наданих відповідачам довідок про заробітну плату (дохід) вказано те, що підставою їх видачі є особові рахунки та з нарахованих сум здійснено відрахування у Пенсійний Фонд за встановленими тарифами, також, виплати одноразового характеру не включені.

Відтак, такі довідки повинні бути враховані при призначенні пенсії позивачу.

Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що зобов`язуючи відповідача призначити позивачу пенсію, суд втрутиться в дискреційні повноваження пенсійного органу, оскільки судом встановлено факт наявності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у зв`язку з чим у відповідача відсутній інший варіант поведінки ніж призначення позивачу даного виду пенсії, а тому зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 є належним способом відновлення порушених прав позивача.

Зазначене відповідає позицію Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 серпня 2018 у справі №146/1024/17.

Також, слід звернути увагу, що виходячи з аналізу рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 24.01.2023 №63, в останньому надавалась оцінка поданих позивачем документів, про недостатність таких не вказувалось, а основною підставою для відмови наведені ті обставини, які спростовані вищенаведеною мотивацією в ході судового дослідження.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994, пункт 29).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ у Львівській області жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Враховуючи результат розгляду апеляційної скарги та, виходячи із приписів ст.139 КАС України, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Рівненській області та ГУПФ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2361 грн. 92 коп. (по 1180 грн. 96 коп. з кожного відповідача)

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі №380/3301/23 та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 24.01.2023 №63.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи (страхового) за Списком №2 періоди роботи з 05.03.1995 по 24.02.1997, з 16.05.1997 по 09.06.2016 на посадах машиніста бульдозера та за Списком №1 з 10.06.2016 по 04.05.2022 на посадах машиніста бульдозера в АТ «Полюс Красноярськ» (у 1993 році - АТ закритого типу «Артіль старателів «Полюс», у 1999 році - ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс», у 2015 році - АТ «Золотодобувна компанія «Полюс»).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 15 січня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням довідки № 000001374 від 26.04.2022 року про заробітну плату (дохід) з 1997 року по 2001 рік, виданої АТ «Полюс Красноярськ», довідки № 000001378 від 02.05.2022 року про заробітну плату (дохід) з 2002 року по 2006 рік, виданої АТ «Полюс Красноярськ», довідки № 000001379 від 02.05.2022 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2011 рік, виданої АТ «Полюс Красноярськ», довідки № 000001380 від 02.05.2022 року про заробітну плату (дохід) з 2012 року по 2016 рік, виданої АТ «Полюс Красноярськ», довідки № 000001381 від 02.05.2022 року про заробітну плату (дохід) з 2017 року по 2022 рік, виданої АТ «Полюс Красноярськ».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 1180 (однієї тисячі сто вісімдесят ) гривень 96 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 1180 (однієї тисячі сто вісімдесят ) гривень 96 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар