Справа № 380/15830/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області (далі відповідач, ЛК ГУ МВС у Львівській області), в якому просить зобов`язати відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошовому допомогу 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 2-ї групи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.05.2001 військово-лікарською комісією УМВСУ у Львівській області він визнаний не придатним до військової служби та знятий з військового обліку. 16.06.2010 обласною МСЕК його визнано особою з другою групою інвалідності. Посилаючись на Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або частково втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі Порядок №850), вказує, що звернувся до МВС України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, у задоволенні якої відповідач листом від 07.06.2023 відмовив. Відмова мотивована тим, що виплата одноразової грошової допомоги за новими умовами здійснюється особам, які набули право на її отримання, з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» від 13.02.2015 №208-VIII, тобто з 12.03.2015. Оскільки повторно другу групу інвалідності позивачу встановлено 02 червня 2010 року, підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає. Вважає відмову протиправною.

Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у неналежному оформленні позивачем документів при зверненні для виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим було прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Також зазначив, що виплата одноразової грошової допомоги за новими умовами здійснюється особам, які набули право на її отримання з дня набрання чинності зазначеним Законом №208-VIII, тобто з 12 березня 2015 року. Оскільки повторно другу групу інвалідності позивачу встановлено 02 червня 2010 року, тобто до набрання чинності Закону №208-VIII, то підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 13.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справ без виклику сторін.

Відповідачем 24.07.2023 (вх. №55973) подано відзив на позовну заяву.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини

ОСОБА_1 у період з 1995 по 2001 роки проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №174 від 31.05.2001 ОСОБА_1 визнаний непридатний до військової служби та знятий з військового обліку.

Згідно з довідкою серії ЛВА-3 №001349 від 23.06.2001 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого ОСОБА_1 на підставі акту огляду МСЕК №98 згідно свідоцтва про хворобу №174 від 31.05.2001 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 80%.

Відповідно до довідки серії ЛВА №478622 від 16.06.2010 ОСОБА_1 на підставі повторного огляду з 02.06.2010 по 16.06.2010 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із виконанням службових обов`язків.

Позивач 23.05.2023 звернувся до відповідача із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності другої групи згідно Постанови №850.

Відповідач листом від 07.06.2023 № Ш-100/Огд/31/01-2023 повідомив позивача про відсутність підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, оскільки виплата одноразової грошової допомоги за новими умовами здійснюється особам, які набули право на її отримання, з дня набрання чинності Закону №208-VIII, тобто з 12 березня 2015 року. Оскільки повторно другу групу інвалідності позивачу встановлено 02 червня 2010 року, а інформація про первинний огляд відсутня, підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає.

Вважаючи відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини з приводу виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції були врегульовані Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ).

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З 07.11.2015 Закон №565-ХІІ втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ).

Абзацом третім пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Таким чином, норми статті 23 Закону № 565-ХІІ мають переживаючу дію, а колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням їм інвалідності на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, Конституційний Суду України у пункті 2.4 рішення від 22 жовтня 2020 року № 12-р/2020 зазначив, що сферу соціального захисту поліцейських урегульовано розділом ІХ Закону № 580, яким визначаються службовий час і час відпочинку (стаття 91), відпустки та обчислення їх тривалості (статті 92, 93), грошове, медичне, житлове забезпечення (статті 94-96), порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги (статті 97-101), пенсійне забезпечення (стаття 102), навчання дітей (стаття 103), захист прав та законних інтересів працівників поліції (стаття 104). Наведені положення Закону № 580 щодо визначення прав поліцейських, які гарантуються державою у разі встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), що пов`язані з проходженням ним служби та перешкоджають подальшому її проходженню, вказують на наявність комплексу організаційно-юридичних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту цих осіб. Зокрема, зі змісту положень пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580 вбачається, що держава гарантує поліцейському, який визнаний особою з інвалідністю (за певних умов), одноразову грошову допомогу, яка відповідно до абзацу першого частини першої статті 97 Закону № 580 є соціальною виплатою. Отримання одноразової грошової допомоги законодавець зумовлює неможливістю подальшого виконання поліцейським своїх обов`язків за станом здоров`я саме як особи, яка перебуває на службі в Національній поліції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 у відповідності до статті 23 Закону України «Про міліцію» затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Отже, пунктом 7 Постанови №850 встановлено чіткий перелік документів, який необхідно подати разом із заявою до органу внутрішніх справ для призначення одноразової грошової допомоги, зокрема довідки до акта огляду МСЕК та постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії ЛВА-3 №001349 від 23.06.2001 ОСОБА_1 встановлено 80% ступеня втрати професійної працездатності у зв`язку із свідоцтвом про хворобу від 31.05.2001 та акту №98 огляду у МСЕК.

Відповідно до копії долученого позивачем свідоцтва про хворобу №174 від 31.05.2001 встановлено, що отримані позивачем травми настали внаслідок виконання ним службових обов`язків.

Також варто зазначити, що вказане свідоцтво видане військово-лікарської комісією на підставі наказу МВС України №488 від 17.07.1995.

Тому, доводи відповідача, про те, що позивачем не долучено повний перелік документів не відповідає дійсності.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання чи встановлено інвалідність, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Таке право обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане, з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема в постановах від 13.02.2018 у справі №808/1866/16, від 18.10.2018 у справі №369/13187/17, від 28.03.2019 у справі №296/10138/16-а, від 17.04.2020 у справі №822/736/17 та від 16.03.2020 у справі №641/10426/16-а.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: - учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; - учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); - подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Зміст наведених норм зумовлює висновок про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям МВС відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).

Суд звертає увагу, що рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги повинно містити вичерпні підстави, передбачені пунктом 14 Порядку № 850, за яких у призначенні та виплаті грошової допомоги відмовлено.

При цьому суд звертає увагу, що Постановою №850 визначено порядок призначення одноразової грошової допомоги працівнику органу внутрішніх справ, згідно з яким керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги, а рішення про призначення такої виплати приймає МВС України.

Таким чином, відповідач не наділений повноваженнями вирішувати питання призначення/відмови спірної допомоги.

Аналіз листа від 07.06.2023 № Ш-100/Огд/31/01-2023 дає підстави стверджувати, що такий не містить вказаних у відзиві на позовну заяву посилань про неповноту поданих ОСОБА_1 документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

Тому оскаржувана відмова, викладена у листі від 07.06.2023 № Ш-100/Огд/31/01-2023, свідчить про недотримання відповідачем вимог Порядку № 850при розгляді заяви позивача.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності своїх дій при розгляді заяви позивача, а судом таких доказів не здобуто.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що така порушує право позивача на отримання одноразової грошової допомоги і не відповідає визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та Порядку № 850, тому позов слід задовольнити шляхом зобов`язання ГУ МВС у Львівській області повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІI групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо судових витрат відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79007, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79007, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІII групи інвалідності внаслідок отриманої травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків відповідно до Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома