Справа № 200/1772/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року справа №200/1772/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року (повне судове рішення складено 13 липня 2023 року) у справі № 200/1772/23 (суддя в І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області, Управління) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов вмотивовано тим, що позивач з 24.01.2013 отримує пенсію по інвалідності в ГУ ПФУ в Донецькій області. Позивач зазначив, що пенсія по інвалідності призначена у зв`язку з травмою на виробництві, під час його праці на посаді «гірник очисного забою підземний 4 розряду з повним робочим днем в шахті», що підтверджується актом № 38 про нещасний випадок на виробництві та його трудовою книжкою. Позивач зауважив, що 21.03.2023 він звернувся до відповідача із заявою про надання йому інформації стосовно перерахунку пенсії, оскільки його пенсія є невеликою у порівнянні з колегами, які також перебувають на пенсії по інвалідності. Позивач зазначив, що листом від 18.04.2023 відповідач повідомив, що його пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1 становить 7 років 1 місяць 13 днів, та він не має право на отримання пенсії у розмірі, визначеному Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». На думку позивача, відповідач занизив його пільговий стаж до настання інвалідності, та не врахував час перебування на інвалідності до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1, і не виплачує пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Позивач зазначив, що для отримання пенсії у розмірі 80 % заробітної плати йому необхідно мати 15 років пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1. До встановлення інвалідності він з 16.02.2004 по 22.07.2010 та з 21.03.2011 по 24.02.2013 працював на посадах на підземних роботах, що передбачені Списком №1. Таким чином, позивач наголосив, що до настання інвалідності він мав 8 років 4 місяці 11 днів пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1, а відповідачем було нараховано тільки 7 років 1 місяць 13 днів. Позивач зазначив, що в подальшому перебування на інвалідності, що пов`язане з виробничою травмою, має бути зараховано як пільговий стаж за посадою, на якій він отримав інвалідність, яку він отримав працюючи на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», на посаді «гірник очисного забою підземний 4 розряду з повним робочим днем в шахті», тобто весь період перебування на інвалідності має бути зарахований до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1. Позивач закцентував свою увагу на тому, що станом на 25.02.2023 року має бути зараховано додатково 10 повних років такого пільгового стажу, що загалом буде 18 років пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1. Відтак, на думку позивача, його пенсія мала бути призначена у розмірі, що передбачений ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - 80 відсотків заробітної плати (доходу) автоматично, без додаткового звернення, відразу, як його пільговий стаж стане 15 років, тобто в 2020 році. Позивач вважав, що відповідач, як вбачається з протоколу перерахунку пенсії від 26.03.2020, здійснюючи перерахунок його пенсії, не застосовував для розрахунку Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та не нарахував йому пенсію у відповідному розмірі. Як вбачається з форми РС-право за 2020 рік, відповідач не зарахував до пільгового стажу періоди його роботи з 16.02.2004 по 20.02.2004, з 21.01.2005 по 27.01.2005, з 06.02.2007 по 15.03.2007, 19.03.2007, з 23.04.2007 по 24.04.2007, з 21.03.2011 по 31.03.2011, з 02.02.2013 по 24.02.2013. Протиправність неврахування цих періодів підтверджується даними трудової книжки, що в ці періоди він працював на пільгових посадах, а також формою ОК-5, з якої вбачається, що підприємства надавали звіти про пільговий характер його посади (коди ЗПЗ013А1, ЗПЗ014А2) за ці періоди. Позивач вважав, що оскільки інвалідність встановлена з 24.01.2013, а до 24.02.2013 він працював на пільговій посаді в ПАТ «ШУ «Покровське», то період перебування позивача на інвалідності з 25.02.2013 по теперішній час 25.04.2023 має бути зарахований до його пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1.

На підставі наведеного позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування йому до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів роботи: з 16.02.2004 по 20.02.2004, з 21.01.2005 по 27.01.2005, з 06.02.2007 по 15.03.2007, 19.03.2007, з 23.04.2007 по 24.04.2007, з 21.03.2011 по 31.03.2011, з 02.02.2013 по 24.02.2013, періоду перебування на інвалідності з 25.02.2013 по 25.04.2023, не нарахування йому пенсії відповідно до ст. 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 березня 2020 року;

зобов`язати відповідача зарахувати йому до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів роботи: з 16.02.2004 по 20.02.2004, з 21.01.2005 по 27.01.2005, з 06.02.2007 по 15.03.2007, 19.03.2007, з 23.04.2007 по 24.04.2007, з 21.03.2011 по 31.03.2011, з 02.02.2013 по 24.02.2013, періоду перебування на інвалідності з 25.02.2013 по 25.04.2023 року та нарахувати і виплачувати пенсію відповідно до ст.8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 березня 2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів роботи: з 16.02.2004 по 20.04.2004 на посаді учня підземного гірника та підземного гірника на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; з 21.01.2005 по 27.01.2005 на посаді підземний гірник на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; з 06.02.2007 по 15.03.2007 на посаді підземний гірник на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; 19.03.2007 на посаді підземний гірник на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; з 23.04.2007 по 24.04.2007 на посаді підземний гірник на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; з 21.03.2011 по 31.03.2011 на посаді горноробочого очисного забою підземного на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»; з 02.02.2013 по 24.02.2013 на посаді горноробочого очисного забою підземного на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»; період перебування на інвалідності з 25.02.2013 по 21.03.2023, відсутність перерахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди роботи: з 16.02.2004 по 20.04.2004 року на посаді учня підземного гірника та підземного гірника на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; з 21.01.2005 по 27.01.2005 на посаді підземний гірник на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; з 06.02.2007 по 15.03.2007 на посаді підземний гірник на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; 19.03.2007 на посаді підземний гірник на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; з 23.04.2007 по 24.04.2007 на посаді підземний гірник на Філії ВАТ ДХК «Шахта «Тернівська»; з 21.03.2011 по 31.03.2011 на посаді горноробочого очисного забою підземного на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»; з 02.02.2013 по 24.02.2013 на посаді горноробочого очисного забою підземного на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»; період перебування на інвалідності з 25.02.2013 по 21.03.2023.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути питання щодо обрахунку пенсії ОСОБА_1 по інвалідності з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно з пунктом 1 Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, право на пенсію незалежно від віку мають робітники, які працюють на підземних гірничих роботах в шахтах і на виробництві вугільних (сланцевих) шахтах, що зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Таким чином, стаж роботи (стаття 14 постанови 202), який дає право на призначення пенсії з урахуванням статті 8 Закону 345 становить 7 років 1 місяць 13 днів, що є недостатнім для розрахунку пенсії відповідно до цієї статті.

Також зазначає, що ОСОБА_1 21.03.2023 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про надання інформації про перерахунки пенсії (оскільки моя пенсія є невеликою у порівнянні з моїми колегами, що також перебувають на пенсії по інвалідності - відповідно до тексту позовної заяви).

Звернення на вебпортал від 21.03.2023 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96 «Про звернення громадян».

Головне управління зазначає, що відповідь на звернення не може вважатись підставою для звернення до суду з цим позовом з огляду на приписи Порядку та ст.44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Наголошує, що позивачу відповідно до чинного законодавства призначено пенсію по інвалідності до статті 30 Закону № 1058-VI з 24.01.2013.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ГУ ПФУ в Донецькій області, () - в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Відповідно до матеріалів справи, позивач отримав травму на виробництві при виконанні робіт на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 11.07.2012, що підтверджується актом №38 «про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом», який було затверджено 13.07.2012. З наявної копії зазначеного акту в матеріалах справи вбачається, в графі «найменування основного виду діяльності та його код згідно з КВЕ» - видобуток та збагачення кам`яного вугілля, «найменування і місцезнаходження підприємства, де стався нещасний випадок» - ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» ст. Удачная; «цех, дільниця» - дільниця по видобутку вугілля №3; «місце де стався нещасний випадок» - ПАТ « «Шахтоуправління «Покровське» 6 південна «бис» бортове вироблення блоку №6; «відомості про потерпілого» (в частині виконуваної роботи) - гірник очисного забою.

Внаслідок отриманої вищезазначеної травми, позивачу була призначена ІІІ група інвалідності безстроково, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серія 12ААА №119709 від 15.09.2022 року та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААВ №781920 від 15.09.2022 року.

Як встановлено судами, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, позивач отримує пенсію по інвалідності з 24.01.2013 відповідно до статті 30 Закону № 1058-ІV, ІІІ група інвалідності встановлена внаслідок трудового каліцтва/профзахворювання, відповідно до статті 33 Закону № 1058-ІV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю ІІІ групи 50% пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 та 28 цього Закону, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками форми РС-право номер ПС:16 та зазначених відомостей відповідачем у його відзиві на адміністративний позов.

Як встановлено судами, позивач засобами веб-порталу звернувся до відповідача з заявою від 21.03.2023, в якій зазначив, що 11.07.2012 з ним трапився нещасний випадок на виробництві та він знаходиться на пенсії по інвалідності у зв`язку із цим просив відповідача повідомити його у письмовій формі про те, чи застосована до нього та з якої саме дати норма ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Також позивач просив у разі незастосування до нього норми цієї статті Закону, застосувати її від дня виникнення у нього такого права (тобто від дня наявності 15 років за Списком № 1) та здійснити перерахунок пенсії та виплатити йому суму різниці із врахуванням вже виплачених сум. Також позивач просив врахувати, що відповідно до ч.1 ст.24 Закону № 1058-ІV, час перебування па інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, а відповідно до ч.3 цієї статті - за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Крім цього позивач просив направити йому копії: протоколу про призначення пенсії; протоколів про перерахунок пенсії (всіх без винятку, починаючи від дня призначення пенсії; форми РС-право; розрахунку стажу; розрахунку середньої заробітної плати.

Відповідачем на звернення позивача була надана відповідь від 18.04.2023 №6566-5688/З-02/8-0500/23, в якій відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та з 24.01.2013 (дата встановлення інвалідності) отримуєте пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Маєте статус працюючого пенсіонера. ІІІ група інвалідності встановлена внаслідок трудового каліцтва/профзахворювання (Акт форми Н1/П4 наявний). Відповідно до статті 33 Закону № 1058-ІV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Страховий стаж обчислюється органами Пенсійного фонду України за нормами пункту 2 статті 24 Закону № 1058-ІV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. На даний час Ваш страховий стаж становить 17 років 5 місяців 5 дні. Додаткові роки за Списком № 1 - 8 років. Страховий стаж зараховано по 28.02.2022. Відповідно абзацу 2 статті 24 Закону № 1058-ІV до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Додатковий стаж по інвалідності - 22 роки 5 місяців 28 днів. Загальний страховий стаж, який враховано при обчислення пенсії по інвалідності - 47 років 11 місяці 3 дні. Відповідно до статті 8 Закону України № 345-VI від 02.09.2008 «Про підвищення престижності шахтарської праці» розмір пенсії встановлюється у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Статтею 1 Закону 345 передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей. Згідно з пунктом 1 Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим по становою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, право на пенсію незалежно від віку мають робітники, які працюють на підземних гірничих роботах в шахтах і на виробництві вугільних (сланцевих) шахтах, що зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля (сланцю). Таким чином, стаж роботи (стаття 14 постанови 202), який дає право на призначення пенсії з урахуванням статті 8 Закону 345 становить 7 років 1 місяць 13 днів, що є недостатнім для розрахунку пенсії відповідно до цієї статті. Пенсія розрахована та виплачується згідно чинного законодавства. Надаємо протоколи розрахунків, розрахунки коефіцієнта заробітної плати та розрахунки стажу, що містяться в пенсійній справі. У разі незгоди з відповіддю органів Пенсійного фонду України Ви маєте право оскаржити їх дії або бездіяльність до вищого органу або у судовому порядку.

Отримавши лист-відповідь відповідача від 18.04.2023, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Оцінивши надані матеріали та наявні в матеріалах справи докази, а також наданих письмових пояснень, що відображені у позовній заяві, відзиві відповідача, відповіді на відзив, встановлено, що спірним питанням у цій справі є не зарахування позивачу до його пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 наступних періодів: з 16.02.2004 по 20.02.2004; з 21.01.2005 по 27.01.2005; з 06.02.2007 по 15.03.2007; 19.03.2007; з 23.04.2007 по 24.04.2007; з 21.03.2011 по 31.03.2011; з 02.02.2013 по 24.02.2013; період перебування на інвалідності з 25.02.2013 по 25.04.2023 та як наслідок відсутність перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV, починаючи з 01 березня 2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом № 1058-IV (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У Списку № 1, затвердженому постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36, від 24.06.2016 № 461 міститься:

- розділ «І. Гірничі роботи», пункту 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень», підпункт - всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 затверджено «Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постанова № 202).

Розділом І Постанови № 202 законодавцем встановлений, зокрема, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, а саме:

I) підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» якою передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», якою передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до п.2 Порядку, застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII, ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України та п.1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, внаслідок відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 23 Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Відповідно до пункту 24 Порядку, для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а, 18 травня 2021 року у справі № 229/2330/17, 24 червня 2021 року у справі № 758/15648/15-а, від 20 вересня 2022 року у справі № 291/1321/17.

Як встановлено судами, однією з позовних вимог позивача при зверненні до суду, було не зарахування позивачу до його пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 наступних періодів роботи: з 16.02.2004 по 20.02.2004; з 21.01.2005 по 27.01.2005; з 06.02.2007 по 15.03.2007; 19.03.2007; з 23.04.2007 по 24.04.2007; з 21.03.2011 по 31.03.2011; з 02.02.2013 по 24.02.2013.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, а саме форми РС-право номер ПС:16; форму ОК-5, позивачу відповідачем не були зараховані вищезазначені періоди його трудової діяльності.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 дата заповнення 20.12.2004 у спірні періоди позивач працював:

- з 16.02.2004 по 16.04.2004 прийнятий учнем на ВАТ ДХК Шахта «Тернівська» гірника підземного з повним робочим днем в шахті номер запису 1 в трудовій книжці, (позивачу не зарахований період з 16.02.2004 по 20.02.2004, у той же час зарахований до Списку №1 період з 21.02.2004 по 20.01.2005, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в);

- з 17.04.2004 по 03.09.2008 переведений підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті, номера записів 2, 3, 4 в трудовій книжці, (позивачу не зарахований період з 21.01.2005 по 27.01.2005, з 06.02.2007 по 15.03.2007, 19.03.2007, з 23.04.2007 по 24.04.2007, у той же час зарахований за Списком №1 період роботи: з 21.02.2004 по 20.01.2005, з 28.01.2005 по 05.02.2007, з 16.03.2007 по 18.03.2007, з 20.03.2007 по 22.04.2007, з 25.04.2007 по 22.07.2010, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в);

- з 04.09.2008 по 22.07.2010 переведений гірником очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті, номер запису 5,6 в трудовій книжці;

- з 21.03.2011 по 24.02.2013 прийнятий горно робочим очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті, номер запису 7 в трудовій книжці (позивачу не зарахований період з 21.03.2011 по 31.03.2011 року, з 02.02.2013 по 24.02.2013, у той же час зарахований за Списком №1 період роботи: з 01.04.2011 по 01.02.2013, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в).

Додатково суд зазначає, що відповідно до форми ОК-5, сформованої по позивачу Пенсійним фондом України за період 2004 рік 10 місяців, 14 днів; 2005 рік 11 місяців 25 днів + 6 днів; 2006 рік 12 місяців; 2007 рік 12 місяців; 2008 рік 8 місяців, 3 дні обліковуються за кодом підстави для обліку спецстажу 3П3013А1; 2008 рік 3 місяці 27 днів; 2009 рік 12 місяців; 2010 рік з 1 по 7 місяць; 2011 рік з 3 по 12 місяці; 2012 рік з 1 по 12 місяці; 2013 рік 1 та 2 місяці обліковуються за кодом підстави для обліку спецстажу №3П3013А2.

Відповідно до постанов Правління ПФУ від 10.06.2004 № 7-6 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», від 05.11.2009 № 26-1 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», від 08.10.2010 № 22-2 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та від 03.12.2013 № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено, що:

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 454):

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435):

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, і за результатами атестації робочих місць

Код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3014А2 - працівники провідних професій: робітники очисного забою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років

Отже, при поданні звітів страхувальниками вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом № ЗПЗ013А1 та ЗП3014А2 як працівнику по Списку № 1.

З урахуванням вищевикладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку, що періоди роботи позивача: з 16.02.2004 по 20.02.2004; з 21.01.2005 по 27.01.2005; з 06.02.2007 по 15.03.2007; 19.03.2007; з 23.04.2007 по 24.04.2007; з 21.03.2011 по 31.03.2011; з 02.02.2013 по 24.02.2013 підтверджується даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та записами у трудовій книжці в сукупності, тому відповідно підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1.

Стосовно позовної вимоги щодо зарахування позивачу періоду його перебування на інвалідності з 25.02.2013 по 25.04.2023 до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1.

Так, частиною 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», час перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13, 14).

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Пунктом 6 частини 4 статі 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», доповнивши частину 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» абзацом 4 такого змісту: «Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах».

Згідно правового висновку сформованого Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17 законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

До пільгового стажу зараховується період до того часу, коли особа вийшла на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, відповідно до акту №38 «про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом який затверджено 13.07.2012, позивач працюючи горно робочим очисного забою на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» отримав травму та йому була встановлена інвалідність ІІІ групи, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААВ №781920 від 15.09.2022 та довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12ААА №119708 виданою від 15.09.2022, що також не заперечується відповідачем враховуючи, що позивачу з 24.01.2013 призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 1058-ІV.

Судами встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача перед призначенням йому пенсії він працював на посаді, передбаченої за Списком №1.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у його постанові від 08.07.2021 року по справі № 212/1743/17-а, в яких зазначено, що правильним є висновок суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для зарахування часу перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням до страхового стажу та до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення. Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №185/8539/16-а і встановлених процесуальним законом підстав для відступу від неї у даному конкретному випадку не вбачається.

Окрім цього, в постанові Верховного Суду від 18.04.2019 по справі № 392/17/17 зазначено, законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-ХІІ. Отже, що до пільгового стажу позивача зараховується період до того часу, коли позивач вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Взявши до уваги наявні в матеріалах справи докази стосовно того, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом трапився з позивачем під час виконання ним робіт, передбачених за Списком №1, що належним чином підтверджується наявними доказами та не заперечується відповідачем, а також враховуючи, що позивач з 24.01.2013 та на момент звернення його із заявою від 21.03.2023 отримує пенсію по інвалідності, окружний суд дійшов висновку про необхідність зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 період перебування на інвалідності з 24.02.2013 по 21.03.2023.

Враховуючи висновки, викладені Верховним Судом України у постанові від 28 січня 2014 року по справі № 21-455а13, в яких зазначено наступне - виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач виконував роботи, передбачені ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI, був зайнятий на підземних роботах повний робочий день та які передбачені списком №1, враховуючи наявність вже 7 років 1 місяцю 13 днів (про що зазначає відповідач у листі-відповіді) за списком №1 та відповідно до висновків суду по даній справі, місцевий суд вважав наявність права у позивача на перерахунок його пенсії з інвалідності з урахуванням приписів ст. 8 Закону №345-VI.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Так, позивач отримує пенсію по інвалідності, а не пенсію за віком.

В той же час, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи ДЛЯ ПРИЗНАЧЕННЯ ПЕНСІЇ ЗА ВІКОМ, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право НА ПРИЗНАЧЕННЯ ПЕНСІЇ на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Про це свідчить і правовий висновок, сформований Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17.

Колегія суддів зауважує, що статтею 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17 та від 26 травня 2020 року в справі №205/8712/16-а.

Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні вимоги містяться в ч.1 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Аналогічні вимоги містяться в ч.3 ст. 114 Закону № 1058.

На час звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 38 років) не досяг пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») та не набув спеціального стажу роботи (25 років або 20 років) для призначення пенсії за віком на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії у відповідності до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Такий же висновок викладений у постанові від 26 травня 2020 року в справі №205/8712/16-а (пункт 59), де Верховний Суд погодився із висновками попередніх судових інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в аналогічних правовідносинах.

Стосовно зазначеного відповідачем у його відзиві та апеляційній скарзі, що як свідчать матеріали справи, позивач з відповідною заявою до пенсійного органу не звертався, та відповідь на звернення не може вважатись підставою для звернення до суду з цим позовом з огляду на приписи Порядку та ст.44 Закону № 1058-ІV, таким чином відповідач вважає, що позов подано передчасно, суд зазначає наступне.

В межах спірних правовідносин йдеться про перерахунок раніше призначеної пенсії, тобто вид пенсії не змінюється, і позивач звернувся до відповідача з заявою довільного зразка, яка містить всі необхідні дані для здійснення такого перерахунку пенсії.

Окрім цього судами встановлено, що в пенсійній справі позивача містяться всі необхідні документи для здійснення такого перерахунку, додатково ніяких документів надавати позивачу не треба, враховуючи, що відповідачем позивачу призначена пенсія по інвалідності з 24.01.2013 та роботи, які передбачені Списком №1, та які виконувались позивачем, належним чином відображені у його трудовій книжці.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17 зроблено висновок, що «зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка, а, по-друге, з огляду на відповідь УПФ, неналежна форма заяви не була підставою для відмови».

ПФУ, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали справи свідчать, що позивач засобами веб-порталу 21.03.2023 звернувся до відповідача із заявою про застосування до нього норми ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», будь-яких додаткових документів до заяви позивачем не надавалось, дане звернення було зареєстровано відповідачем 21.03.2023 №5688/З-0500-23.

Відповідач листом від 18.04.2023 повідомив позивача про відмову у перерахунку пенсії посилаючись на те, що стаж роботи (стаття 14 постанови 202), який дає право на призначення пенсії з урахуванням статті 8 Закону № 345 становить 7 років 1 місяць 13 днів, що є недостатнім для розрахунку пенсії відповідно до цієї статті.

Окремо необхідно наголосити, що відповідачем у його відповіді було зазначено, що у разі незгоди з відповіддю органів Пенсійного фонду України позивач має право оскаржити їх дії або бездіяльність до вищого органу або у судовому порядку.

Зі змісту листа вбачається, що не зважаючи на посилання відповідача на Закон України «Про звернення громадян» фактично позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності на то правових підстав, а не з причин того, що заява за формою та змістом не відповідає вимогам Порядку № 22-1, а також не зазначено про відсутність необхідних документів.

Також, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем приписів п. 3.3 Порядку № 22-1 в частині роз`яснення позивачу порядку звернення за перерахунком пенсії та надання позивачу відповідного бланку заяви.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, у розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду частковому скасуванню.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду із даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме: одну вимогу з двох заявлених, суд апеляційної інстанції присуджує позивачу часткове відшкодування судових витрат зі сплати судового збору в розмірі ?, тобто, в сумі 536,80 грн.

Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору (в апеляційну інстанцію), за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі № 200/1772/23 скасувати частково, внаслідок чого:

В абзаці другому резолютивної частини виключити слова і цифри «період перебування на інвалідності з 25.02.2013 по 21.03.2023, відсутність перерахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

В абзаці третьому резолютивної частини виключити слова і цифри «період перебування на інвалідності з 25.02.2013 по 21.03.2023».

Абзац четвертий резолютивної частини виключити, а в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути питання щодо обрахунку пенсії ОСОБА_1 по інвалідності з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - відмовити.

Змінити розподіл судових витрат.

В абзаці п`ятому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі № 200/1772/23 слова і цифри «1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.» замінити словами і цифрами «536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі № 200/1772/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 31 жовтня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

А. В. Гайдар