Справа № 160/20820/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Сагат-Авто» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
17.08.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Сагат-Авто» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем проведено перевірку позивача за результатом якої встановлено неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту за травень 2022 року суми ПДВ 72 856,80 грн. по контрагенту Приватне підприємство «ДОР МАСТЕР» та прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Позивач наголошує, що включив до складу податкового кредиту за травень 2022 року суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг між позивачем та Приватним підприємством «ДОР МАСТЕР». Позивач зауважує, що діяв на підставі п.32-2 підрозд.2 розд. ХХ Податкового кодексу України. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
01.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
21.09.2023 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що в порушення вимог пп.69.1-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України позивач не привів у відповідність податковий кредит, задекларований ним в декларації за травень 2022 року на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідач наголошує, що на підставі безпідставного включено позивачем до податкового кредиту за травень 2022 року суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг між позивачем та Приватним підприємством «ДОР МАСТЕР», відповідачем сформовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Крім цього відповідач зазначив, що позивачем не надавалось відповідне рішення контролюючого органу щодо неможливості контрагента Приватного підприємства «ДОР МАСТЕР» своєчасно виконувати свій податковий обов`язок. У зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за травень 2022 року Приватного підприємства «Сагат-Авто».
Вважаючи протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.
На підставі пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до пункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
На підставі пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Аналіз вищезазначених приписів податкового законодавства свідчить, що за загальним правилом не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних; відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Між тим, за матеріалами цієї справи спірні правовідносини виникли в умовах правового режиму воєнного стану.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
03.03.2022 року у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні Верховною Радою України прийнято Закон України №2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» (далі - Закон №2118), який набрав чинності 07.03.2022 року.
Відповідно до Закону №2118 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений новими нормами.
Згідно пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
На підставі пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Відповідно до пункту 32-2 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку:
- включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні";
- отримувачі послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, у разі нарахування таким отримувачем послуг податку на додану вартість у складі податкових зобов`язань, визначених у податковій декларації за відповідний звітний (податковий) період, такі платники податку мають право на віднесення таких сум податку до податкового кредиту відповідного звітного (податкового) періоду, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання послуг, відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Відповідно до підпункту 69.1-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно пункту 2 розділу І Порядку №225 дія цього Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб - резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №225 до платників податків / податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.
Підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:
1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;
2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;
3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;
4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);
5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:
посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;
юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.
6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;
7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.
Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку №225 заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку №225 рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.
У разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання / несвоєчасне виконання.
Як встановлено судом з акту перевірки, позивачем включено до складу податкового кредиту за травень 2022 року суму ПДВ у розмірі 72 856,80 грн. по контрагенту Приватне підприємство «ДОР МАСТЕР». Означене не заперечується позивачем.
Однак Приватне підприємство «ДОР МАСТЕР» не зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні стосовно даних господарських операцій з позивачем.
Отже позивачем включено до складу податкового кредиту за травень 2022 року суму ПДВ по господарським операціям з Приватним підприємством «ДОР МАСТЕР» без відповідної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Суд звертає увагу, що згідно акту камеральної перевірки єдиною підставою щодо завищення позивачем податкового кредиту є факт включення до складу податкового кредиту без реєстрації відповідної податкової накладної.
У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує, що позивач, який задекларував податковий кредит на підставі первинних документів, зобов`язаний уточнити (привести у відповідність) податковий кредит з урахуванням даних податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, а якщо податкові накладні не зареєстровані в ЄРПН до 15.07.2022 року провести коригування податкового кредиту, виключивши з його складу суму ПДВ по незареєстрованим податковим накладним.
В підтвердження обґрунтованості такого висновку відповідач посилається на приписи п.201.10 ст.201, п.200.4 ст.200, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.
Суд звертає увагу, що спірні правовідносини виникли в умовах воєнного стану, а тому для формування і декларування податкового кредиту за травень 2022 року пріоритет над загальними нормами у вказаний період мають спеціальні норми, наведені в підрозділі 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Як на час подання позивачем декларацій з ПДВ за травень 2022 року, так і на час проведення камеральної перевірки контролюючим органом та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, спірні правовідносини регулювалися вказаною вище нормою.
При цьому нормами пп.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону №2260) законодавець окремо визначив категорії платників податків, які:
1) мають можливість своєчасно виконувати свої податкові обов`язки;
2) відновили можливість своєчасно виконувати свої податкові обов`язки;
3) не мають можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, встановивши для них окремі правила.
Положення пп.69.1-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначають такі категорії платників ПДВ та строки виконання податкових обов`язків:
1. постачальники платники ПДВ, які зобов`язані забезпечити у строки, встановлені пп. 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у пп. 69.1 цього пункту, з яких:
платники, у яких відсутня можливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні;
платники, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки до 15 липня 2022 року;
платники, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.
2. покупці платники ПДВ зобов`язані уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований ними на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в ЄРПН.
Тобто, обов`язок у покупців-платників податків здійснити коригування податкового кредиту, задекларованого на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, виникає після реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в ЄРПН їх контрагентами в строки, визначені вищезазначеними нормами.
Між тим, норми пп.69.1 п.69 та пп.69.1-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не визначають обов`язку покупця платника ПДВ коригувати податковий кредит шляхом виключення сум ПДВ, задекларованих на підставі первинних (розрахункових) документів, якщо податкові накладні не були зареєстровані до 15.07.2022 року.
За матеріалами справи контрагент-постачальник позивача Приватне підприємство «ДОР МАСТЕР» не виконав свій податковий обов`язок щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних за травень 2022 року.
Таким чином, у позивача не виник обов`язок уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований за травень 2022 року на підставі наявних у нього первинних (розрахункових) документів, як того вимагають норми пп.69.1 п.69 та пп.69.1-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Також суд не приймає доводи відповідача, що рішення щодо неможливості виконання Приватним підприємством «ДОР МАСТЕР» податкового обов`язку з реєстрації податкових накладних не надавалось позивачем на час проведення камеральної перевірки та на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки наявність чи відсутність такого рішення не впливає на правильність дій позивача при виконанні ним обов`язків, визначених п. 32.2 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Таким чином суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно збільшено Приватному підприємству «Сагат-Авто» суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ у розмірі 72 857,00 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 7 285,70 грн., визначених у зв`язку із включенням позивачем до складу податкового кредиту за травень 2022 року суми ПДВ у розмірі 72 856,80 грн. по контрагенту Приватне підприємство «ДОР МАСТЕР».
Однак суд звертає увагу, що відповідачем в межах даної камеральної перевірки не надавалась оцінка правомірності складання позивачем первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» з Приватним підприємством «ДОР МАСТЕР» в травні 2022 року.
Суд зазначає, що в даному випадку надання оцінки вищезазначеним документом віднесено до повноважень саме Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви Приватного підприємства «Сагат-Авто» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Згідно положень ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський