Справа № 580/9579/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року справа № 580/9579/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

представника позивача - Прошкіної А.В.(за посадою),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) до Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (01001, м. Київ, пр. Музейний, 2Д), в якому просить скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 02.10.2023 у виконавчому провадженні №72698361.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2023 у справі №711/3185/23 зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області або на рівнозначній посаді. Однак, позивач вказує, що основний штат працівників апарату Пенсійного фонду України та його територіальних органів складають посади державної служби, умови призначення (переведення, звільнення) на які визначаються Законом України «Про державну службу». Прийнявши рішення про припинення Фонду соціального страхування України, законодавець не передбачив спеціального механізму переведення працівників ФСС України, на яких поширюється законодавство про працю, на посади державної служби в Пенсійному фонді України чи його територіальних управліннях. За таких умов, переведення/поновлення працівників ФСС України на посади державної служби в Пенсійному фонді України чи його територіальних управліннях суперечить Закону, а тому дана причина є поважною причиною, що створила об`єктивні перешкоди для виконання зобов`язання покладених рішенням суду та не залежать від позивача, у зв`язку із чим оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач до суду подав відзив на позов в якому заперечував щодо його задоволення, вказавши що рішення суду не виконано, а тому правомірно на боржника накладено штраф.

Відповідач представника до суду не направив, про причину суд не повідомив.

Дослідивши письмові докази та надавши їм правову оцінку, суд встановив таке.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2023 у справі №711/3185/23 визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області від 10.04.2023 № 61-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області або на рівнозначній посаді. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

З метою примусового виконання вказаного рішення 17.08.2023 суд видав виконавчий лист, на підставі якого головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.09.2023 відкрито виконавче провадження №72698361.

Листом від 15.09.2023 вих.№2300-0901-5/61322 повідомлено державного виконавця, що на виконання рішення суду Головне управління поінформувало стягувача про відсутність вакантних посад.

Спірною постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.10.2023 у виконавчому провадженні №72698361 накладено на позивача штраф в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.

Відповідно до ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п.16 ч.3 ст.18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

На підставі ч.2 ст.63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 ст.75 Закону №1404 визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 року по справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 року по справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 року по справі №420/70/19 та відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Судом встановлено, що позивач на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2023 у справі №711/3185/23 повідомив стягувача про відсутність вакантних посад, а на аналогічні посади поширюються умови призначення (переведення, звільнення) встановлені Законом України «Про державну службу».

Приймаючи постанову про накладення штрафу, відповідач виходив з того, що позивач не поновив стягувача - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області або на рівнозначній посаді без поважних причин.

Суд встановив, що згідно поданої до матеріалів справи інформації щодо вакантних посад станом на 07.08.2023 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області наявні 36 посад.

При чому, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, призначені відповідно до абзацу першого цієї частини, не можуть бути переведені на інші посади державної служби або посади в органах місцевого самоврядування.

Отже, Закон України «Про державну службу» на який посилається позивач не перешкоджає виконанню рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2023 у справі №711/3185/23, а тому оскільки Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області не виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання вказаного вище рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для накладення на Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області штрафу за невиконання судового рішення.

За таких обставин оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 287, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Петро ПАЛАМАР