Справа № 160/18164/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 жовтня 2023 року Справа № 160/18164/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Олійник В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Інгулецький об`єднаний районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Інгулецький об`єднаний районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки, в якій просить:

визнати протиправним призов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу під час мобілізації;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2022 р. №4 в частині призначення ОСОБА_1 , на військову службу до військової частини НОМЕР_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 липня 2023 року для розгляду адміністративної справи №160/18164/23 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

15 серпня 2023 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання вх.№10154/23-ел, в якому останній просить:

витребувати від Інгулецького ОРТЦК та СП копію витяга із наказу командира НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони №4 від 14.03.2023 року про призначення солдата запасу ОСОБА_1 стрільцем стрілецького відділення першого взводу третьої стрілецької роти, ВОС - 100915 А;

витребувати від військової частини НОМЕР_1 копію витяга із наказу командира НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони №4 від 14.03.2023 року про призначення солдата запасу ОСОБА_1 стрільцем стрілецького відділення першого взводу третьої стрілецької роти, ВОС - 100915 А.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року клопотання представника позивача - задоволено та ухвалено:

Витребувати від Інгулецького об`єднаного районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки: копію витяга із наказу командира НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони №4 від 14.03.2023 року про призначення солдата запасу ОСОБА_1 стрільцем стрілецького відділення першого взводу третьої стрілецької роти, ВОС - 100915 А.

Витребувати від військової частини НОМЕР_1 : копію витяга із наказу командира НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони №4 від 14.03.2023 року про призначення солдата запасу ОСОБА_1 стрільцем стрілецького відділення першого взводу третьої стрілецької роти, ВОС - 100915 А.

10 серпня 2023 року на адресу суду від представника військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву вх.№68583/23, в якому представник відповідача просить постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду - задоволено частково та ухвалено:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Інгулецький об`єднаний районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху після відкриття провадження в справі.

Встановити позивачеві строк сім днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом, з зазначенням обставин, які об`єктивно унеможливлювали реалізацію позивачем права щодо своєчасного звернення до суду з вимогами про визнання протиправним призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу під час мобілізації та визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2022 р. №4 в частині призначення ОСОБА_1 , на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.

02 жовтня 2023 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява вх.№12203/23-ел, в якій представник позивача просить:

- визнати поважними причини пропуску позивачем строку для звернення до суду з позовом;

- поновити ОСОБА_1 строк для звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Інгулецький об`єднаний районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 .

В обґрунтування вказаної заяви представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 не укладав контракту на проходження військової служби, військово-лікарську комісію не проходив ні в ІНФОРМАЦІЯ_2 , ні в штатних/позаштатних ВЛК.

Окрім того, представником ОСОБА_1 адвокатом Гайдаш Є.В. направлялись скарги до командування Сухопутних військ ЗС України, Міноборони та військової Служби правопорядку щодо порушення прав та гарантій позивача під час його призову ІНФОРМАЦІЯ_2 та військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Крім того, представник позивача посилається на постанову Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19, в якій зазначено, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

На думку представника позивача, ОСОБА_1 не міг дізнатися про порушення його права, не маючи документального підтвердження такого порушення (контракт, витяг із наказу про зарахування до списків військовослужбовців, довідка ВЛК про придатність до військової служби), адже командування в/ч НОМЕР_1 не забезпечило військовослужбовця ОСОБА_1 документами, які відповідно до Закону зобов`язані були надати.

З урахуванням вищевикладеного, представник позивача вважає, що до спірних правовідносин недоцільно застосовувати місячний строк звернення до суду, у зв`язку з чим просив визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновити йому строк звернення до суду з цим позовом.

Вирішуючи заяву представника позивача, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У практиці Верховного Суду, а саме в постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19, сформовано наступні висновки щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, зокрема щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії.

Так, у згаданому рішенні зазначено наступне:

« 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.»

ОСОБА_1 в позовній заяві просить суд:

визнати протиправним призов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу під час мобілізації;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2022 року №4 в частині призначення ОСОБА_1 , на військову службу до військової частини НОМЕР_1 .

Однак, представник позивача до суду звернувся 17 липня 2023 року, з пропуском строку звернення до суду.

Таким чином, ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Суд зазначає, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (Постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява №28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

З урахуванням викладеного, позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до частини 15 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При розгляді вказаної заяви суд також враховує:

- довідку про доходи ОСОБА_1 у період з 14.03.2022 року по 31.06.2023 року, надану командиром батальйону підполковника ОСОБА_2 , яка долучена до відзиву на позовну заяву;

- рапорт ОСОБА_1 про приступлення до виконання обов`язків за призначеною посадою від 14.03.2020 року;

- записи військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 01 листопада 1993 року;

- наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 січня 2023 року №24 про вибуття головного сержанта ОСОБА_1 , стрільця 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти до щорічної відпустки за 2022 рік з 19.01.2023 року по 28.01.2023 року.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що з 14 березня 2022 року позивачеві було відомо про його призов на військову службу під час мобілізації та про оскаржуваний наказ командира військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та необхідності залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 13, 123, 171, 240, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Інгулецький об`єднаний районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник