Справа № 2а-6303/11/1370
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2011 р. м. Львів № 2а-6303/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Панчишин Н.Я., представника позивача Сільченко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, Відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області та Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з позовом до Головного управління юстиції у Львівській області, Відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області та Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області про:

- визнання протиправними дій державного виконавця при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору;

- скасування постанови державного виконавця від 16.05.2011 року ВП №24910651 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360 грн..

З урахуванням письмових доповнень до позовної заяви від 14.06.2011 року позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у державного виконавця не було законних підстав для стягнення виконавчого збору. На переконання позивача, рішення Шевченківського районного суду м. Львова про проведення перерахунку з 01.11.2010 року та виплати ОСОБА_1 пенсії, яке в частині стягнення за один місяць підлягало до негайного виконання, він виконав добровільно. Затримки в цьому хоч і були, але були зумовлені необхідністю отримати довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 (стягувача у виконавчому провадженні), щоб здійснити перерахунок, про що державного виконавця також повідомлено. 20.04.2011 року доплату ОСОБА_1 в межах стягнення за один місяць було виконано і доведено до відома державного виконавця. Попри це, державний виконавець вирішив, що за невиконання у визначений строк виконавчого документа з боржника все-таки слід стягнути виконавчий збір в сумі 1360 грн., про що виніс спірну постанову від 16.05.2011 року, яку позивач просить скасувати, а дії по її винесенню визнати протиправними. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів подав заперечення на адміністративний позов, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях від 01.07.2011 року. Зокрема, зазначив, що постановою державного виконавця від 16.03.2011 року про відкладення провадження виконавчих дій боржнику було надано строк до 23.03.2011 року для добровільного виконання виконавчого документа, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про перерахування та виплату ОСОБА_1 пенсії у межах стягнення за один місяць. Оскільки така виплата здійснена тільки у квітні 2011 року, то на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження`за невиконання рішення немайнового характеру у строк, встановлений для добровільного виконання, державний виконавець виніс спірну постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 1360 грн. За наведених обставин вважає вимоги ГУ ПФУ у Львівській області безпідставними та необґрунтованими і просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачів у продовжене після перерви 04.07.2011 року судове засідання не з`явився, але про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на те, що свою правову позицію з приводу даного позову представник відповідачів висловив усно у попередніх судових засіданнях, а також письмово виклав у запереченнях на позовну заяву від 01.07.2011 року, долучивши до них усі необхідні документи, його неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ст. ст. 71, 128 КАС України, суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів без участі відповідача.

Відповідно до вимог ст. 267 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в тому числі у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу. Згідно зі ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 18 КАС України щодо предметної підсудності адміністративних справ, справи за адміністративними позовами до органу державної виконавчої служби підсудні окружному адміністративному суду. З урахуванням викладеного, а також положень ст. 19 КАС України щодо територіальної підсудності адміністративних справ, даний спір підсудний Львівському окружному адміністративному суду.

Заслухав пояснення представників сторін, з`ясував обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив докази, якими такі підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково. Висновки суду ґрунтуються на наступних встановлених фактичних обставинах справи та нормах права, що застосовані до спірних правовідносин.

Підстави та процедура відкриття виконавчого провадження регламентуються Законом України «Про виконавче провадження`у редакції, що діє з 09.03.2011 року (далі - Закон № 606). Статтею 17 згаданого Закону встановлено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, серед яких такі, як виконавчі листи, що видаються судами (п. 1 ч. 2 ст. 17 цього Закону № 606). Відповідно до ст. 19 Закону № 606 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа у т.ч. за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27, ч. 1 ст. 28 Закону № 606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

На підставі виконавчого листа № 2а-273/11 від 01.03.2011 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, державний виконавець 04.03.2011 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 24910651 про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок і виплату пенсії з 01.11.2010 року ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян`та на підставі Постанов Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року, № 969 від 18.10.2010 року і наказів Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008 року, № 380 від 22.07.2010 року, № 576 від 05.11.2010 року, № 50 від 28.01.2011 року в частині негайного виконання стягнення з ГУ ПФУ у Львівській області на користь ОСОБА_1 суми підвищеної пенсії за один місяць. Тією ж постановою боржнику було надано строк до 11.03.2011 року для добровільного виконання рішення суду у частині, що підлягає негайному виконанню.

Зважаючи на несвоєчасне отримання постанови від 04.03.2011 року про відкриття виконавчого провадження державний виконавець, за заявою боржника від 11.03.2011 року, виніс постанову від 16.03.2011 року про відкладення провадження виконавчих дій за виконавчим листом № 2а-273/11 від 01.03.2011 року до 23.03.2011 року.

Копію цієї постанови направлено ГУ ПФУ у Львівській області, яке, у свою чергу, листом від 23.03.2011 року повідомило державного виконавця про неможливість виконання у визначений йому строк рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 суми підвищення до пенсії за один місяць у зв`язку з необхідністю проведення нового її перерахунку з врахуванням посадового окладу стягувача. Як наслідок, за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виніс постанову від 30.03.2011 року про накладення штрафу в сумі 1020 грн., водночас боржнику надано строк до 06.04.2011 року для виконання рішення суду.

У визначений строк ГУ ПФУ у Львівські області листом від 06.04.2011 року повідомило державного виконавця про те, що на виконання постанови Шевченківського районного суду від 16.02.2011 року здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 у межах стягнення за один місяць. Втім, держаний виконавець дійшов висновку, що такий розрахунок не відповідає вимогам резолютивної частини виконавчого документа, що у свою чергу свідчить про повторне невиконання рішення без поважних на те причин. На цій підставі, 13.04.2011 року державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Львівській області у подвійному розмірі в сумі 2040 грн. Разом з тим, боржнику знову надано строк до 20.04.2011 року для виконання рішення суду в частині, що підлягає негайному виконанню. Врешті, листом від 20.04.2011 року божник повідомив про вже проведену доплату на користь ОСОБА_1 суми підвищеної пенсії за один місяць на підставі рішення ПФУ від 20.04.2011 року.

Встановивши, що строк для добровільного виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії за один місяць був встановлений боржнику до 23.03.2011 року, але виконавчий документ станом на цю дату не був виконаний, державний виконавець 16.05.2011 року виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360 грн. (тобто у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Не погодившись з постановою державного виконавця від 16.05.2011 року, Головне управління ПФУ у Львівській області звернулось з означеним позовом до суду. Позивач вважає, що примусового стягнення у даному випадку не було, а отже немає і підстав для стягнення виконавчого збору.

До вирішення питання щодо обґрунтованості позовних вимог по суті, суд вважає за необхідне вирішити питання належності за даним адміністративним позовом відповідачів - Головного управління юстиції у Львівській області та підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог до всіх трьох відповідачів, оскільки ВДВС є структурним підрозділом ГУЮ у Львівській області, але не є юридичною особою, а виконавчий лист № 2а-273/11 від 01.03.2011 року перебуває на примусовому виконанні у підрозділі примусового виконання рішень ВДВС. Оскільки рахунок для зарахування в т.ч. стягнутих сум має ГУЮ у Львівській області, тому з позовом слід звертатись до цих трьох осіб. З цього приводу слід зауважити наступне.

Згідно зі ст. 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу`органом державної виконавчої служби на обласному рівні є відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції. З огляду на зазначені вище норми закону, єдиним належним відповідачем за даним позовом є Відділ державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області, тому у задоволенні позову стосовно двох інших відповідачів, на участі яких у справі наполягав позивач, а саме: Головного управління юстиції у Львівській області та Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області, суд відмовляє повністю.

Стосовно спірної постанови від 16.05.2011 року про стягнення виконавчого збору в сумі 1360 грн., то під час вирішення питання щодо її правомірності суд виходив з наступного.

Примусове виконання рішення, відповідно до ст. 27 цього ж Закону, починається на наступний день після закінчення відповідних стоків для добровільного виконання рішення.

Встановлений державним виконавцем згідно з постановою від 16.03.2011 року строк для добровільного виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.2011 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 суми підвищеної пенсії за один місяць, на підставі якого було видано виконавчий лист № 2а-273/11 від 01.03.2011 року, завершився 23.03.2011 року. Станом на цю дату у державного виконавця не було документального підтвердження про добровільне повне виконання рішення. Передумовою для стягнення на користь ОСОБА_1 суми підвищеної пенсії за один місяць є необхідність її перерахунку на підставі нормативних актів, зазначених у резолютивній частині рішення суду та, відповідно, у згаданому виконавчому листі № 2а-273/11 від 01.03.2011 року. Оскільки такий перерахунок повинен виконати боржник, державний виконавець двічі виносив постанову про накладення штрафу та вкотре встановлював строк для виконання рішення. У підсумку, вжиті державним виконавцем заходи все-таки дали результат, однак перерахунок та виплата ОСОБА_1 підвищеної пенсії у межах одного місяця ГУ ПФУ у Львівській області здійснило лише за спливом місяця після закінчення строку для добровільного виконання рішення суду. Аргументи позивача про неможливість виконання рішення суду у визначений йому строк з огляду на необхідність отримання відомостей про грошове забезпечення ОСОБА_1 , на думку суду, заслуговували б на увагу під час вирішення питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду на підставах та у порядку, визначених ст. 263 КАС України. Під час судового розгляду справи суд встановив, що позивач (боржник у виконавчому провадженні) з такою заявою до суду чи державного виконавця не звертався. З огляду на це суд дійшов висновку, що за встановлених обставин такі доводи позивача не заслуговують на увагу.

Отже, державний виконавець, встановивши, що у визначений ним строк боржник рішення суду добровільно не виконав, розпочав його примусове виконання, та, як наслідок, виніс постанову від 16.05.2011 року про стягнення виконавчого збору. На думку суду, така послідовність його дій в ході примусового виконання судового рішення відповідає Закону.

Втім, суд вважає, що відповідач неправильно застосував норми Закону № 606 при визначенні розміру виконавчого збору, оскільки державний виконавець обчислив такий, покликаючись на немайновий характер рішення суду, що примусово виконувалося. Згаданим рішенням суд зобов`язав Головне управління ПФУ у Львівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищену пенсію, а допустив рішення до негайного виконання в частині стягнення з Головного управління ПФУ у Львівській області на користь ОСОБА_1 суми підвищеної пенсії за один місяць. По суті, ОСОБА_1 (стягувач у виконавчому провадженні) набув право на отримання пенсії у підвищеному розмірі, частина якої (за один місяць) підлягала негайному стягненнню. Тобто, йдеться про майнове право стягувача на отримання коштів в рахунок свого пенсійного забезпечення, а відтак згадане рішення суду наділено майновим характером, що у свою чергу передбачає визначення розміру виконавчого збору з розрахунку 10% від суми стягнення.

Згідно з розрахунком Головного управління ПФУ у Львівській області, здійсненим на підставі рішення від 20.04.2011 року (а.с. 71), сума підвищеної пенсії за один місяць, яку виплачено на користь ОСОБА_1 , становить 993,39 грн. Виходячи з цього, сума виконавчого збору повинна становити 99,34 грн. (993,39 грн.*10%=99,34 грн.). Отже, постанова державного виконавця від 16.05.2011 року про нарахування виконавчого збору є правомірною та обґрунтованою лише в частині нарахування збору у сумі 99,34 грн. Щодо нарахування виконавчого збору у сумі 1260,66 грн. (1360 грн. 99,34 грн. = 1260,66 грн.), то в цій частині постанову слід визнати протиправною та скасувати.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій державного виконавця при винесенні постанови від 16.05.2011 року про стягнення виконавчого збору, то якимось чином виокремити або окреслити цей «процес», щоб надати йому відповідну правову оцінку на предмет того, чи було порушення з боку державного виконавця вимог закону, а також прав та інтересів позивача, неможливо. Пояснення позивача з цього приводу за своїм змістом зводяться до обґрунтування протиправності оскарженої постанови від 16.05.2011 року, з чого суд робить висновок, що вимога «про визнання протиправними дій при винесенні постанови»є неналежним способом захисту прав позивача (належним способом є вимога про скасування постанови), а тому у її задоволенні відмовляє.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати у даній справі не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області від 16.05.2011 року ВП №24910651 в частині стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1260,66 грн.

В задоволенні позовних вимог про скасування постанови державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області від 16.05.2011 року ВП №24910651 в частині стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 99,34 грн. відмовити.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 08 липня 2011 року.

Суддя Москаль Р.М.

З оригіналом згідно

Суддя Москаль Р.М.