Справа № 560/12724/23
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

30 жовтня 2023 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 12.07.2023, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні; 2) зобов`язати Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, грошову компенсацію, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням раніше виплачених сум.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у донарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі звільнення зі служби з урахуванням додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168. Вказує, що має право на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення що становить 45429,00 грн, а не 670,00 грн. Також зазначає, що його вислуга років становить більше 20 років, оскільки окрім служби в ЗСУ працював в органах внутрішніх справ, а тому має право на виплату грошової компенсації за невикористану відпустку з розрахунку 45 к.д. а не 30 к.д., як помилково порахував Хмельницький ЗВ ВСП. Відповідач повинен здійснити перерахунок та виплатити позивачу недоплачені: одноразову грошову допомогу - 7499,89 гривень; грошову компенсацію - 52714,05 гривень; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань - 444759 гривень.

Згідно з ухвалою від 17.07.2023 суд відкрив провадження у справі, та витребував докази.

02.08.2023 до суду поступив Відзив на позовну заяву за №696/8522 від 02.08.2023, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що додаткова винагорода передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 виплачується лише у період дії воєнного стану, тобто має тимчасовий характер, а її розмір не є сталим та визначається наказами командирів (начальників) в сумі до 30000,00 гривень. Відповідно до наявних у Хмельницькому ЗВ ВСП документів, календарна вислуга у Збройних Силах України ОСОБА_1 становила 02 роки 05 місяців, пільгової вислуги - немає. Вказує, що позивачем не додано жодних документів, що підтверджували б безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втрачених кінцівок, ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з захистом Батьківщини. Також, просить розглянути справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

09.08.2023 до суду поступила відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги, вказуючи ті ж обставини та докази, які зазначив у позові.

Щодо строку звернення до суду, суд вважає, що він не пропущений, так як позивач отримав на свій запит від 06.06.2023 повідомлення про виплачені йому кошти при звільненні листом за №696/6549 від 19.06.2023, а до суду звернувся 13.07.2023 із позовом від 12.07.2023. Тобто, позивач дотримався місячного строку звернення до суду визначеного ч.6 ст.122 КАС України та вимог ч.2 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

При цьому, потрібно враховувати постанову КМ України від 27 червня 2023 року №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та пункт перший глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 20 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною 1 ст. 260 КАС України визначено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Пунктом 2 ч. 6 ст. 262 КАС України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З урахуванням наведеного, характеру спірних правовідносин та предмету доказування суд приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, оцінивши докази надані учасниками справи докази, враховуючим норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку за підпунктом б (за станом здоров`я) пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу відповідно до витягу з Наказу начальника Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку від 22.07.2022 №208. Також, в цьому наказі зазначено, що вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 02 роки 05 місяців, пільгова - немає (арк. спр. 13).

У повідомленні (листі) за №696/6549 від 19.06.2023 відповідач повідомив позивача на його запит від 06.06.2023 про проведені виплати при звільненні, зокрема: оклад за військове звання - 475,78 гривень; посадовий оклад - 2065,16 гривень; надбавка за вислугу років - 1143 гривень; надбавка за особливості проходження військової служби - 2416,12 гривень; премія - 4749,87 гривень; індексація грошового забезпечення - 756,52 гривень; матеріальна допомога - 670 гривень; додаткова винагорода в період воєнного стану - 21290,32 гривень; одноразова допомога при звільненні - 3857,36 гривень; грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік - 15429,45 гривень. Також, констатував, що календарна вислуга у Збройних Силах України позивача становила 02 роки 05 місяців, що відповідно впливало на розмір проведених виплат. Позивач із рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань на 2022 рік не надав документів про перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль). Також повідомив про те, що виплата, встановлена відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі 30000 гривень не є складовою грошового забезпечення, так як не відноситься до винагород, які мають постійний характер та не є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення (арк. спр.14-18).

Згідно з Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №137, молодший сержант по мобілізації ВСП помічник командира групи ОСОБА_2 перебував у стаціонарі: надходження - 07.06.2022; виписка - 09.07.2022.

Отже, позивач - військовослужбовець перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни" ХОР в період з 07.06.2022 по 09.07.2022.

Згідно з копією витягу з наказу Управління МВС України в Полтавській області №732 о/с від 11.05.2022 пункт наказу УМВС України в Полтавській області від 25.03.2002 №23 о/с в частині звільнення зі служби за ст.64 п."ж" за власним бажанням майора міліції ОСОБА_3 (М-196463) начальника відділу ДСБЕЗ Кременчуцького міського управління, 25 березня 2002, змінити в частині оголошення пільгової вислуги.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ), до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок та умови виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460 (далі - Порядок №460)

Відповідно до п. 1 Порядку №460, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно з п. 4 Порядку №460, допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Згідно з пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, пункт 1 Постанови № 168 визначає, що додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень є каузальною, оскільки установлюється на період дії воєнного стану, а тому не є щомісячною чи такою, що виплачується обов`язково раз на місяць за будь яких умов. Як наслідок, відсутні підстави для перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 з урахуванням додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Пунктом 8.13 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року N170 визначено, що військовослужбовцям, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та підлягають звільненню з військової служби у порядку і терміни, визначені рішенням Президента України, або у зв`язку з оголошенням демобілізації, надання відпусток і проведення розрахунку здійснюються в порядку, визначеному статтею 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пунктом 14.10 розділу X цієї Інструкції.

Відповідно до ст.10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Абзацом 8 п.1 постанови КМ України від 17 липня 1992 року N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (далі - Постанова N393) визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" і "з" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема: час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах внутрішніх справ, Службі безпеки, Національній поліції, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу.

Відповідач не спростовує факт служби позивача в органах внутрішніх справ, відповідно до копії витягу з наказу Управління МВС України в Полтавській області №732 о/с від 11.05.2022 щодо звільненого за власним бажанням майора міліції ОСОБА_1 , відповідно до якого, зокрема: "Уважати вислугу станом на 25 березня 2002 року в пільговому обчисленні - 20 років 00 місяців 04 дні.". При цьому, відповідач не враховує вислугу років позивача в органах внутрішніх справ у наказі начальника Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку від 22.07.2022 за №208 , що не відповідає вимогам ст.10 -1 Закону №2011-ХІІ та Постанови N393. Як наслідок, відповідач неправильно провів розрахунок компенсації за невикористану відпустку з урахуванням вислуги позивача, яка становить час служби в органах внутрішніх справ - 20 років 00 місяців 04 дні та служби у Збройних Силах України - 02 роки 05 місяців.

Сторони не оспорюють, що ОСОБА_1 22.07.2022 подав на ім`я начальника Хмельницького ЗВ ВСП рапорт щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік (вх. 6914 від 22.07.2022), але відповідач заперечує надання військовослужбовцем документів на підтвердження його лікування сумарно більше 30 днів поспіль. На підтвердження лікування позивач надав суду копії медичних документів, зокрема, Виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №137, відповідно до якої молодший сержант по мобілізації ВСП помічник командира групи ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни" ХОР в період з 07.06.2022 по 09.07.2022. У цей час позивач проходив військову службу, тому відповідач не міг не знати про лікування цього військовослужбовця, а відтак не враховувати це при вирішенні рапорту позивача про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік за відсутності доказів протилежного (тільки заперечення не підтверджене жодним доказом на відміну від наданих доказів позивача з урахуванням встановленого в суді).

Пунктом 6 наказу Міністерства оборони України №30 від 31.01.2022 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік" визначено, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям, які отримують грошове забезпечення, в розмірі одного окладу за їх військовими званнями.

Виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності, зокрема, такої підстави: безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з захистом Батьківщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, з урахуванням встановлених обставин у цій адміністративній справі, які підтверджені доказами, позивач частково довів позовні вимоги. Зокрема, підтверджено в суді протиправну бездіяльність відповідача щодо не проведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з військової служби у відставку за станом здоров`я та зобов`язання провести повний розрахунок з урахуванням: вислуги позивача, яка складається з часу служби в органах внутрішніх справ - 20 років 00 місяців 04 дні та служби у Збройних Силах України - 02 роки 05 місяців; перебування на стаціонарному лікуванні у КНП "Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни" ХОР в період з 07.06.2022 по 09.07.2022. Тобто, з урахуванням цих обставин та виплачених раніше сум, відповідач повинен провести перерахунок та виплату належних позивачу при звільненні коштів. Також, потрібно враховувати, що питання нарахування сум належних позивачеві при звільненні з військової служби проводиться за мінусом раніше йому виплачених по кожному виду (матеріальна допомога, інше), що є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень у цьому випадку.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо не проведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 наказом начальника Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку від 22.07.2022 №208.

Зобов`язати Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку провести перерахунок та виплату коштів, які належать ОСОБА_1 при звільненні з урахуванням проведених раніше виплат та обставин встановлених у цій справі, зокрема: вислуги позивача, яка становить час служби в органах внутрішніх справ - 20 років 00 місяців 04 дні та служби у Збройних Силах України - 02 роки 05 місяців і перебування на стаціонарному лікуванні у КНП "Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни" ХОР в період з 07.06.2022 по 09.07.2022.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) гривень за рахунок асигнувань Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 жовтня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку (вул. Франка, 30,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29009 , код ЄДРПОУ - 09765840)
Головуючий суддя А.І. Петричкович