Справа № 640/19955/22
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Служби безпеки України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України, оформлене протоколом №14 від 16.09.2022, в частині: "Повернутися до розгляду зазначеного питання у разі надходження черги на одержання жилого приміщення ОСОБА_1 , в розмірі розрахованому згідно з Постанови, та за умови виділення відповідних асигнувань";

- зобов`язати Житлово-побутову комісію Центрального управління Служби безпеки України розглянути заяву від 21.07.2022 та додані до неї документи, а також його та членів його сім`ї справу квартирного обліку з наявними у ній документами, як осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

- зобов`язати Житлово-побутову комісію Центрального управління Служби безпеки України провести розрахунок виплати грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї - дружині - ОСОБА_2 і доньці дружини - ОСОБА_3 для отримання жиле приміщення з урахуванням граничної вартості будівництва 1 кв. метр загальної площі житла у місті Києві відповідно до "Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №728 від 02.09.2015, з урахуванням додаткової жилої площі, передбаченої статтею 49 Житлового кодексу України та пунктом 27 "Положення про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку та їх сімей", затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.02.1981 №193;

- зобов`язати Житлово-побутову комісію Центрального управління Служби безпеки України розглянути розрахунок виплати грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення на своєму засіданні та подати на затвердження Голові Служби безпеки України;

- зобов`язати Житлово-побутову комісію Центрального управління Служби безпеки України включити його та членів його сім`ї дружину - ОСОБА_2 і доньку дружини - ОСОБА_4 до Списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення та подати на затвердження Голові Служби безпеки України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано рішення Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України, оформлене протоколом №14 від 16.09.2022, в частині: "Повернутися до розгляду зазначеного питання у разі надходження черги на одержання жилого приміщення ОСОБА_1 , в розмірі розрахованому згідно з Постанови, та за умови виділення відповідних асигнувань"; зобов`язано Житлово-побутову комісію Центрального управління Служби безпеки України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2022 щодо надання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення та прийняти мотивоване рішення відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2015 №728, з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Служба безпеки України, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу в органах безпеки з 27.01.1982.

29.03.2006 рішенням житлово-побутової комісії Управління Служби безпеки України у Львівській області позивача та його сім`ю було взято на квартирний облік співробітників Управління, які потребують покращення житлових умов.

28.12.2007 рішенням Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України переведено чергу квартирного обліку ОСОБА_1 складом сім`ї 3 особи до Центрального управління Служби безпеки України з 29.03.2006 - за списком позачергового забезпечення житлом.

Позивач звернувся до Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України із заявою від 21.07.2022, в якій просив розглянути цю заяву на засіданні Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України та надати йому та членам його сім`ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення з урахуванням додаткової жилої площі, передбаченої статтею 49 Житлового кодексу України (в редакції до 21.04.2022) та пунктом 27 "Положення про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку та їх сімей", затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.02.1981 №193, з послідуючим зняттям з квартирного обліку.

01.08.2022 вказана заява була зареєстрована в Службі безпеки України за вх. №П-4539.

16.09.2022 Житлово-побутовою комісією Центрального управління Служби безпеки України було прийняте рішення, що оформлене протоколом №14, яким вирішено повернутися до розгляду зазначеного питання у разі надходження черги на одержання жилого приміщення ОСОБА_1 в розмірі, розрахованому згідно з Постанови, та за умови виділення відповідних асигнувань.

Вважаючи вказане рішення Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Закон України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону №2011-ХІІ).

Згідно зі статтею 1-2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону №2011-ХІІ).

Пунктом 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац четвертий пункту 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ).

Абзацом першим пункту 9 статті 12 Закону №2011-ХІІ визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців (військовослужбовців запасу) жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житлового кодексу України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено частиною першою статті 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до положень статей 9, 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно із статями 48, 49 Житлового кодексу України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Відповідно статті 12 Закону №2011-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 №1081 "Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями" (далі - постанова №1081) затвердив Порядок № 1081, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно із пунктом 3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Відповідно до пункту 29 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Як слідує зі змісту пункту 9 статті 12 Закону №2011-ІІ та пункту 29 Порядку №1081 особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку, має право на залишення на квартирному обліку з підстав, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак, пункт 30 Порядку №1081 передбачає випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку громадян, які потребують поліпшені житлових умов, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на грошову компенсацію, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку №1081.

У свою чергу порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України (статті 48-1 Житлового кодексу України).

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) визначений Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 (далі - Порядок №728, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 Порядку №728 дія його поширюється на:

військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;

осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей;

сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби;

сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

Приписами пункту 3 Порядку №728 визначено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до пункту 5 Порядку №728 черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень (пункт 6 Порядку №728).

Відповідно до пункту 7 Порядку №728 розмір компенсації визначається:

- за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на військовослужбовця і кожного члена його сім`ї, який перебуває з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Понад норму жилої площі для окремих категорій військовослужбовців та членів їх сімей, визначених законодавством, враховується додаткова жила площа у розмірі 10 кв. метрів;

- з урахуванням вимог до загальної площі житла відповідно до державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення";

- з урахуванням граничної вартості будівництва 1 кв. метра загальної площі житла в регіоні, в якому військовослужбовець перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно з пунктом 8 Порядку №728 розмір грошової компенсації (K) розраховується за формулою:

К = (13,65 х N + 17 + Дпл) х Во,

де 13,65 - визначена законодавством норма жилої площі на одну особу, кв. метрів;

N - кількість осіб, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

17 - загальна нежила площа житла на сім`ю з урахуванням вимог державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", кв. метрів;

Дпл - додаткова жила площа, що надається окремим категоріям військовослужбовців та членам їх сімей, визначеним законодавством, у розмірі 10 кв. метрів;

В0 - гранична вартість 1 кв. метра загальної площі житла для визначення розміру грошової компенсації, яка не повинна перевищувати опосередковану вартість будівництва житла за регіонами України, затверджену в установленому законодавством порядку, для мм. Києва, Дніпра, Львова, Одеси та Харкова, збільшену в 1,75 раза, для міст - обласних центрів, а також міст обласного значення з населенням понад 300 тис. осіб - в 1,5 раза, для міст обласного значення з населенням від 100 тис. до 300 тис. - в 1,25 раза, для інших населених пунктів - опосередковану вартість у відповідній області.

За наявності у військовослужбовця права на отримання однокімнатної квартири компенсація нараховується за житло загальною площею 40 кв. метрів.

Відповідно до пункту 9 Порядку №728 Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрація Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Служба зовнішньої розвідки, Національна гвардія, Управління державної охорони, ДКА, Адміністрація Держспецзв`язку щороку протягом I кварталу після визначення загальної суми видатків на надання компенсації розподіляють її між військовими частинами, військовими комісаріатами та квартирно-експлуатаційними установами (організаціями), в яких ведеться облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, з урахуванням часу взяття військовослужбовців та членів їх сімей на такий облік та/або включення їх до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) (далі - житлові комісії) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір (пункт 10 Порядку №728).

Пунктом 11 Порядку №728 визначено, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:

- рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

- довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);

- копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- копія свідоцтва про шлюб (за наявності);

- копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);

- копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;

- дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Згідно з пунктом 12 Порядку №728 житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, розвідувальними органами, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, керівнику розвідувального органу, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано право військовослужбовців на отримання житла або компенсації за житло.

Разом з тим, законодавцем визначено механізм реалізації такого права, що передбачає звернення військовослужбовця до відповідної уповноваженої житлової комісії із заявою та доданими до неї документами, що підлягають розгляду цією комісією із прийняттям рішення про задоволення вимог або про відмову в їх задоволенні. Інших альтернативних повноважень за результатами розгляду такої заяви військовослужбовця законодавством не передбачено.

При цьому, пунктом 6 Порядку №728 передбачено, що підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Отже, Порядком №728 визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема: зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень пункту 6 Порядку №728.

Як встановлено судом, позивач (полковник юстиції запасу, має більше 20 років вислуги років) зі складом сім`ї 3 особи з 29.03.2006 перебуває на обліку осіб, які потребують покращення житлових умов за списком позачергового забезпечення житлом, та був звільнений в запас за віком, а тому він має право на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення в механізмі, визначеному Порядком №728.

Так, позивач звернувся до Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України із заявою від 21.07.2022, в якій просив розглянути цю заяву на засіданні Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України та надати йому та членам його сім`ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення з урахуванням додаткової жилої площі, передбаченої статтею 49 Житлового кодексу України (в редакції до 21.04.2022) та пунктом 27 "Положення про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку та їх сімей", затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.02.1981 №193, з послідуючим зняттям з квартирного обліку.

01.08.2022 вказана заява була зареєстрована в Службі безпеки України за вх. №П-4539.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 12 Порядку №728 житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні. Тобто житловим комісіям, вирішуючи питання про надання компенсації за належне для отримання жиле приміщення приймають одне із альтернативних рішень: про її надання або відмову в наданні.

При цьому, Порядок №728 містить виключний перелік підстав для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації за належне до отримання жиле приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження реалізації свого права на отримання грошової компенсації позивач надав всі передбачені Порядком №728 необхідні для цього документи.

Водночас, рішенням Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України від 16.09.2022, що оформлене протоколом №14, вирішено повернутися до розгляду зазначеного питання у разі надходження черги на одержання жилого приміщення ОСОБА_1 в розмірі, розрахованому згідно з Постанови, та за умови виділення відповідних асигнувань.

Таким чином, відповідачем не було прийнято рішення ані про задоволення заяви ОСОБА_1 про надання компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, ані про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Водночас, фактично рішенням, яке ухвалено відповідачем за результатами розгляду вказаної заяви позивача, відтерміновано вирішення відповідного питання, що не передбачено чинним законодавством і ставить позивача у правову невизначеність.

У той же час, приписи Порядку №728 чітко визначають обов`язок прийняття або рішення про задоволення заяви про надання згоди на отримання компенсації за належне особі та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, або про відмову у її задоволенні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, оформлене протоколом №14 від 16.09.2022 рішення відповідача не є відмовою позивачу у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, оформленою відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №728.

При цьому, пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним захистом порушеного права в даному випадку є зобов`язання Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2022 щодо надання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення та прийняти мотивоване рішення відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 09.09.2015 №728, з урахуванням висновків суду.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проходження військової служби в Службі безпеки України позивачу присвоєне військове звання "полковник".

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 49 Житлового кодексу Української PCP визначено, що понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів. Громадянам, яким ця площа необхідна за умовами і характером виконуваної роботи, розмір додаткової жилої площі може бути збільшено.

Порядок і умови надання додаткової жилої площі та перелік категорій громадян, які мають право на її одержання, встановлюється законодавством Союзу PCP.

Згідно з п. 27 Положення про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №193 від 17.02.1981, особи офіцерського складу в званні полковника, йому рівному і вище, які перебувають на дійсній військовій службі, так і звільнені в запас або у відставку, а також командири окремих військових частин мають право на додаткову кімнату або на додаткову житлову площу в розмірах, що встановлюються чинним законодавством.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач при вирішенні питання про надання позивачу грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення повинен врахувати додаткову жилу площу, передбачену статтею 49 Житлового кодексу України та пунктом 27 "Положення про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку та їх сімей", затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.02.1981 №193.

Решта позовних вимог є передчасними, оскільки відповідачем у межах спірних правовідносин в порушення приписів Порядку №728 не було прийнято жодного з нормативно передбачених рішень, а тому відсутні правові відстави для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Служби безпеки України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк