Справа № 609/1026/23
Суддя: Катерняк О. М.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1026/23

2-а/609/9/2023

01 листопада 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді: Катерняк О.М.

за участю: секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області

вимоги позивача: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7784495 від 21.09.2023 року,

учасники справи не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області (далі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7784495 від 21 вересня 2023 року, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

2. Позов обґрунтований тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7784495 від 21.09.2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки працівника поліції є несправедливими, недоведеними, необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що 21 вересня 2023 року близько 19 год. 30 хв. в с. Бриків Кременецького району рухався автомобілем з дотриманням правил дорожнього руху та був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки стало те, що він нібито всупереч п. 2.3в ПДР керував автомобілем з непристебнутим ременем безпеки, що не відповідає дійсності, бо він відстебнув його зразу після зупинки працівниками поліції, щоб вийти з автомобіля. Коли на вимогу працівника поліції він пред`явив всі документи, то той взявши їх пішов у службовий автомобіль і через 10 хвилин виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На його прохання надати будь-які докази на підтвердження факту адміністративного порушення, працівник поліції відповів, що все зафіксовано на нагрудну відеокамеру, однак такий запис позивачу для ознайомлення не надавався, як і не роз`яснено його прав на залучення адвоката, права на участь у дослідженні доказів та щодо можливості заявляти клопотання. Також працівником поліції було проігноровано будь-які пояснення позивача. Відтак, вважає постанову необґрунтованою та просить її скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити.

3. 10 жовтня 2023 року на адресу суду відповідачем було скеровано відзив на позов із додатками, в тому числі диском з відеофіксацією факту адміністративного правопорушення. Так, у відзиві відповідач зазначає, що позов ОСОБА_1 не визнає і просить відмовити у задоволенні такого. Вказує, що 21 вересня 2023 року о 19:46:32 позивач керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN LT28, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Шумськ по вул. Волинська, 58 Тернопільської області не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив п. 2.3в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Інспектором ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Фотюк Т.Л. було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесено на позивача постанову ЕАТ №7784495 від 21.09.2023. Дану постанову вважають правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, так як позивачем не надано будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факт викладений в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 12 жовтня 2023 року.

5. Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 01 листопада 2023 року за заявою позивача.

Сторони в судове засідання не з`явились.

6. Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

7. У своєму відзиві на позов відповідач також просив проводити розгляд справи у відсутності їх представника.

Відповідно до ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

8. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

9. Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7784495 від 21.09.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 21 вересня 2023 року о 19 год. 46 хв. в АДРЕСА_2 керував т/з обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 грн.

10. В судовому засіданні було оглянуто диск з відеоматеріалами події, яка мала місце 21.09.2023, наданий відповідачем разом із відзивом на позов.

Наданий відповідачем відеозапис із нагрудної камери поліцейського не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки не фіксує факт керування позивачем транспортним засобом із непристебнутим ременем безпеки. Із вказаного відеозапису видно, що машина стоїть припаркована, рух не здійснювала, з автомобіля вийшов водій.

ІV. Оцінка Суду.

11. Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

12. Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

13. Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

14. Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

15. Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

16. Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів порушення позивачем вимог п. 2.3 (в) ПДР України відповідачем до суду не надано.

17. Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

18. Згідно із ч. 5 ст.121 КУпАП передбачено, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

19. В пункті 2.3 «в» ПДР України вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Із змісту вказаних норм слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

20. Наданий відповідачем відеозапис із нагрудної камери поліцейського не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки не фіксує факт керування позивачем транспортним засобом із не пристебнутим ременем безпеки.

Отже, суд вважає, що відповідач не надав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення і не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Це свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення передбаченого цією статтею.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

21. Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

22. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

23. В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

24. Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

25. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

26. Відповідно до ст. 33 КУпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

27. Частиною 1 ст.286 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7784495 від 21.09.2023 слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

28. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 139 КАС України, якими, крім іншого, передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 536,80 грн., слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 121, 251, 265, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7784495 від 21.09.2023 задовольнити.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7784495 від 21.09.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

3.Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити.

4.Стягнути з Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області (місцезнаходження: 46001, м. Тернопіль, вул. Валова, буд. 11, ) за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Повне рішення суду складено 01 листопада 2023 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК