Справа № 600/644/23-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/644/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 58 від 03.02.2023 року "Про застосування дисциплінарного стягнення" у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни оперуповноваженого зонального сектору № 4 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №44 о/с від 09.02.2023 р. "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" оперуповноваженого зонального сектору № 4 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 з 09.02.2023 р.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого зонального сектору № 4 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області з 10.02.2023 р.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.02.2023 р. по день ухваленні рішення по справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що при проведенні службового розслідування відповідачем не повно і не всебічно досліджено всі обставини, які мають значення по справі, що призвело до неправильного та передчасного висновку, і як наслідок, до незаконного звільнення зі служби в поліції. Крім того, відповідачем під час проведення службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів не було враховано обставин, які пом`якшують відповідальність, а саме: попередню поведінку, характеристику та відсутність діючих у нього дисциплінарних стягнень.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 28.03.2023 р. о 10:00 год.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Вказує, що службове розслідування проведено у відповідності до вимог законодавства, а його висновки свідчать про законність звільнення позивача. А саме дії позивача були вчиненні всупереч його службових повноважень, вимог порядку надання психіатричної допомоги дітям та в результаті призвели до настання тяжких наслідків у вигляді того, що діти протягом тривалого часу були безвісти зниклими та в подальшому виявленні в стані алкогольного сп`яніння, тобто перебували в умовах, які є небезпечними для їхнього життя та здоров`я. Такі дії фактично дискредитують позивача, як поліцейського, а тому зумовило обрання найтяжчого виду дисциплінарного стягнення, який в повній мірі відповідає характеру та тяжкості проступку.

28.03.2023 р. судом оголошено перерву до 12.04.2023 р. 11:00 год.

12.04.2023 р. судом відкладено розгляд справи у зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи до 01.05.2023 р. 11:00 год.

01.05.2023 р. судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Розгляд справи призначено на 10.05.2023 р. 12:00 год.

10.05.2023 р. судом оголошено перерву до 31.05.2023 р. 11:00 год.

31.05.2023 р. судом оголошено перерву до 14.06.2023 р. 12:00 год.

14.06.2023 р. судом оголошено перерву до 05.07.2023 р. 10:30 год.

05.07.2023 р. судом оголошено перерву до 16.08.2023 р. 10:00 год.

16.08.2023 р. судом оголошено перерву до 30.08.2023 р. 10:30 год.

30.08.2023 р. в судовому засіданні позивач, представник позивача заявили клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, Вказували що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Вказував що заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 21.03.2002 р. по 06.11.2015 р., в Національній поліції України з 07.11.2015 р. по 05.01.2019 р. та з 28.09.2020 р. по момент звільнення, на посаді оперуповноваженого зонального сектору №4 відділу кримінальної поліції Чернівецького РУ поліції ГУНП в Чернівецькій області з 21.01.2021 р. За період служби заохочувався 11 разів, до дисциплінарної відповідальності притягувався 18 разів (діючих стягнень не має). Стаж служби в поліції становить: 20 років 02 місяці 07 днів.

Як вбачається із матеріалів справи, відносно позивача спеціально створеною комісією, на підставі наказу ГУНП від 03.01.2023 р. № 6 (наказом ГУНП від 17.01.2023 р. № 69, продовжено на 15 діб) було розпочато службове розслідування.

Підставою для його проведення стала інформація щодо перевищення службових повноважень позивачем, а саме 03.01.2022 р. до ГУНП в Чернівецькій області надійшло звернення громадянки ОСОБА_2 , медсестри Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради (далі - ЦСПРД), про те, що 31.12.2022 р. поліцейський ГУНП в Чернівецькій області Коломійчук О.М., перевищивши покладені на нього службові обов`язки, самовільно, без її дозволу, як законного представника вихованців Центру та органів опіки та піклування, забрав з ОКНП "Чернівецька обласна психіатрична лікарня" неповнолітніх вихованок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у психлікарні проходили курс стаціонарного лікування у зв`язку із спробою суїциду, що, у подальшому, як зазначено ОСОБА_2 , створило умову вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дій, що призвели до загрози їхньому життю та здоров`ю.

Аналогічне за змістом звернення ОСОБА_2 також надійшло з Урядової "гарячої лінії".

Результати службового розслідування оформлені висновком службового розслідування, який затверджений 01.02.2022 р. начальником ГУНП в Чернівецькій області Р.Дударцем.

У вказаному висновку зазначено, що відомості, які стали приводом до призначення службового розслідування щодо позивача є такими, що підтвердились.

За грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні Присяги поліцейського, порушенні вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1), 2), 6) ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 9 п. 1 розділу II (із врахуванням п. 3 розділу IV) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пп. 2 п. 4 розділу IX Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, п. 4.3. розділу IV Про вдосконалення порядку надання психіатричної допомоги дітям, затвердженого наказом МОЗ України від 18.05.2013 № 400, до оперуповноваженого зонального сектору № 4 ВКП Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

03.02.2022 р. начальником ГУНП в Чернівецькій області Р. Дударцем видано наказ №58, яким у відповідності до висновку службового розслідування, керуючись вимогами статей 11, 12, 13, 19, 20, 22, 26, 29, 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", яким наказано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" відповідачем 09.02.2023 р. прийнято наказ №44о/с, яким підполковника поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого зонального сектору №4 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області наказано звільнити з 09.02.2023 р. за п. 6 ч. 1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України

Не погоджуючись із вищевказаними наказами, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про їх скасування та поновлення на посаді, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.15 р. № 580-VIII (чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 р. № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Поняття "службова дисципліна" включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Таким порядком є Порядок № 893.

Згідно з ч. 15 статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Судом встановлено, що за результатами службового розслідування дисциплінарною комісією було складено 01.02.2023 р. висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженими ВКП Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області підполковником поліції ОСОБА_1 .

Зі змісту зазначеного висновку вбачається, що під час службового розслідування встановлено наступне.

Так, 22.12.2022 р. ОСОБА_1 , виконуючи службові обов`язки у складі СОГ ВП №5 (смт. Глибока), обслуговував виклик про замах на суїцид, що вчинили ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . При цьому, на місці події було встановлено, що зазначена неадекватна поведінка ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (нанесення порізів передпліччя, прикладання уламку скла до шиї) була наслідком перебування їх у стані сильного алкогольного сп`яніння, та вимагала примусового поміщення останніх до спеціалізованого медичного закладу, що і було здійснено 23.12.2022 р. Позивач достеменно знаючи те, що приводом до госпіталізації ОСОБА_5 та ОСОБА_4 послугувало вчинення ними дій, які загрожували їхньому життю та здоров`ю, піддався умовлянням останніх та, з надуманих причин, 31.12.2022, використавши свою приналежність до Національної поліції України, переконав медперсонал психлікарні передати йому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_1 проігнорував те, що курс стаціонарного лікування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тривав та було відсутнє комісійне рішення лікарів-психіатрів щодо їх виписки. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , скориставшись менш суворим контролем в СЗІПІ, ніж у психлікарні, о 18 год. 30 хв. самовільно покинули територію інтернату та, до 23 год. 20 хв., вживали алкогольні напої з малознайомими дорослими особами, довівши себе до безпорадного неадекватного стану, чим наражались на небезпеку. 31.12.2022 ОСОБА_1 , отримавши о 18 год. 30 хв. від законного представника ОСОБА_5 та ОСОБА_4 інформацію про їх втечу з інтернату, у встановленому порядку дане звернення в органі поліції не зареєстрував, легковажно сподіваючись на розв`язання ситуації без участі поліції, що не відповідало особливостям поведінки неповнолітніх, схильних до асоціальної поведінки та вживанню алкогольних напоїв, та суперечить вимогам Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, а також Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні. Вчинені ОСОБА_1 безвідповідальні дії (допущена бездіяльність), що створили реальну загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , стали можливими внаслідок його особистої недисциплінованості та самовпевненості, а також ігнорування ним настання можливих негативних наслідків. Визначаючи рівень небезпеки, на яку 31.12.2022 наражались ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та передумови якої своїми діями створив ОСОБА_1 , уповноваженою дисциплінарною комісією взято до уваги, що 23.01.2023, вказані неповнолітні особи, вкотре перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинили спробу самогубства та вчергове були примусово госпіталізовані до психлікарні.

У зв`язку з зазначеним дисциплінарною комісією було запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Суд не погоджується із висновками відповідача, з огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи міститься стенограма відеозапису пояснень однієї з неповнолітніх вихованок, ОСОБА_4 , яке проводилось 05.01.2023 р. в дитячому відділенні Чернівецької обласної психіатричної лікарні.

В своїх поясненнях ОСОБА_4 вказує на те, що ОСОБА_1 «пообіцяв спробувати відпросити нас, щоб нас забрали до інтернату та вказала, що ОСОБА_1 говорив по телефону із завідувачем відділення, яка на момент розмови була присутня, що підтверджується стенограмою відеозапису».

Як вбачається із матеріалів справи, дисциплінарна комісія, яка проводила службове розслідування не з`ясувала, яким чином позивач забрав неповнолітніх вихованок, не опитав персонал лікарні, зокрема, лікуючого лікаря та завідувача відділення, де перебували неповнолітні вихованці.

Разом з тим, згідно листа генерального директора ОКНП "Чернівецька обласна психіатрична лікарня" від 27.04.2023 р. встановлено, що госпіталізація неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проводилась в супроводі працівника поліції ОСОБА_1 та працівника служби у справах дітей.

При огляді і обстеженні дітей в стаціонарі у них було діагностовано непсихотичний психічний розлад : змішаний розлад поведінки та емоцій. Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками. Внаслідок проведеного медикаментозного лікування та психологічної корекції стан дітей був компенсований, психотичних порушень не відмічалось, підстав для подальшого перебування в психіатричному стаціонарі на той час не було, планувалась виписка орієнтовно - 02.01.2023 р.

31.12.2023 р. виписка зі стаціонару ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була здійснена через працівника Глибоцького РОВД ОСОБА_1 з метою доставки їх в школу інтернат. При поверненні в школу інтернат неповнолітня ОСОБА_4 в компанії підлітків вживала алкогольні напої, вела себе агресивно і повторно ввечері 31.12.2022 р. була доставлена в Чернівецьку обласну психіатричну лікарню, факт її виписки був скасований, вона продовжила лікування до 20.01.2023 р.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повторно проходили лікування в дитячому відділенні Чернівецької обласної психіатричної лікарні з 23.01.2023 р. по 14.02.2023 р. з діагнозом змішаний розлад поведінки та емоцій, внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками.

З викладеного вище, слідує, що позивач взяв на себе відповідальність відвезти неповнолітніх вихованок з психлікарні до школи - інтернату, але його відповідальність наступила з моменту отримання неповнолітніх вихованок до моменту передачі їх до вихователя ОСОБА_2 , яка є їх законним представником і яка не заперечила того факту, що ОСОБА_1 привіз неповнолітніх вихованок до школи - інтернату, де вони і знаходились раніше.

Сторонами не заперечувався факт, що за цей період часу, орієнтовно з 10.00 год. до 14.00 год. 31.12.2022 р. з неповнолітніми вихованцями нічого не трапилось, а, навпаки, діти були нагодовані та їм придбано засоби індивідуальної гігієни за кошт ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були виписані зі стаціонару, оскільки внаслідок проведеного медикаментозного лікування та психологічної корекції стан дітей був компенсований, психотичних порушень не відмічалось, підстав для подальшого перебування в психіатричному стаціонарі на той час не було, що підтверджується листом генерального директора ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня».

Чинним законодавством визначений порядок притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. При цьому, звільнення зі служби в поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Суд зауважує, що згідно з вимогами Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Оцінюючи, чи відповідало застосоване до позивача дисциплінарне стягнення критеріям обґрунтованості та пропорційності, суд зазначає про те, що такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу та повинен застосовуватись у виняткових випадках і за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Водночас відповідач, усупереч вказаному, належним чином не обґрунтував необхідність застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення та неможливість застосування іншого, крім звільнення зі служби в поліції, виду дисциплінарного стягнення, при тому, що останній за місцем роботи характеризується загалом позитивно; обставин, які обтяжують відповідальність позивача, під час дисциплінарного провадження не встановлено.

Наявні у матеріалах справи докази не дають підстав кваліфікувати виявлене порушення як грубе порушення дисципліни чи посадових інструкцій, достатнє для застосування такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції.

На думку суду, відповідачем ні під час службового розслідування, ні під час прийняття оскаржуваних наказів - не здобуто належних доказів, які б свідчили про те, що поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, не наведено доказів недодержання позивачем приписів Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, та які б негативно позначитись на іміджі та репутації Національної поліції України та давали б можливість застосувати до нього крайній, найбільш суворий захід дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби.

Не надано таких доказів, - і під час розгляду даної справи.

Суб`єкт владних повноважень, в свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами. Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

При цьому, відповідачем не враховано ні тяжкість проступку, ні не настання негативних наслідків, ні те, що позивач не має не знятих дисциплінарних стягнень та застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, який не є співмірним із учиненим діянням.

Таким чином, з врахування викладеного вище, суд доходить висновку про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №58 від 03.02.2023 р. та №44о/с від 09.02.2023 р.

Верховний Суд у Постанові від 25 серпня 2020 року у справі №826/19766/16 зауважував, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення і тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає спір.

Відтак, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого зонального сектору №4 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Стосовно стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.02.2023 р., суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 2, 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Частиною 2 ст.235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У частині 6 цієї правової норми зазначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І цього ж Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин та діяв на час звільнення позивача, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100), визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення не робочих, а календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Період вимушеного прогулу позивача з 10.02.2023 р. (наступний день після звільнення) по 31.10.2023 р. (останній день вимушеного прогулу) 264 календарних днів.

Згідно наданої відповідачем довідки про доходи №72 від 05.04.2023 р. загальна сума доходу позивача протягом 2 місяців, що передували місяцю звільнення зі служби, позивачу нараховано та виплачено за грудень 2022 р. та січень 2023 р. 28993,42 грн. Сукупна кількість календарних днів за цей період складає 62 дні.

Середньоденне грошове забезпечення позивача складає 467,63 грн (28993,42 грн : 62 календарних дні).

У зв`язку із чим розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу складає 123454,32 грн (467,63 грн* 264 днів).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи норми законодавства, наведені вище, рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За умовами ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У зв`язку з тим, що позивач у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 58 від 03.02.2023 року "Про застосування дисциплінарного стягнення" у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни оперуповноваженого зонального сектору № 4 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №44 о/с від 09.02.2023 р. "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" оперуповноваженого зонального сектору № 4 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 з 09.02.2023 р.

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого зонального сектору № 4 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області з 10.02.2023 р.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 123454,32 грн з відрахуванням податків та зборів.

6. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді оперуповноваженого зонального сектору № 4 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області з 10.02.2023 р. та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області (вул. Головна, 24, м. Чернівці, 58008, Код )

Суддя І.В. Маренич