Справа № 480/6706/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 р. Справа № 480/6706/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2023, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, повний текст складено 14.02.23 по справі № 480/6706/22

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС (далі митний орган, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА80500/2022/000132/2 від 22.09.2022;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2022/000348.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність рішення відповідача про коригування митної вартості від 22.09.2022 № UA805020/2022/000348, яким безпідставно, з порушенням встановленого ст.ст. 55, 57 Митного кодексу України (далі МК України) порядку коригування митної вартості збільшено митну вартість ввезеного позивачем автомобіля Renault, модель Laguna, 2008 року випуску до 13751,00 польських злотих.

Враховуючи надання відповідачу всіх необхідних документів (рахунок-фактуру, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, договір про надання послуг митного брокера, експортну декларацію країни відправлення, та інші необхідні документи), що повністю підтверджують визначення митної вартості автомобіля за першим (основним) методом на рівні 10000,00 польських злотих, та містили усі необхідні числові значення для визначення митної вартості, які не були підробленими чи такими, що мають розбіжності, витребування додаткових документів від декларанта вважає неправомірним. При цьому повідомлено митний орган, що банківські документи про оплату товару відсутні, оскільки оплата вартості автомобіля здійснювалась готівкою. В свою чергу відсутність аргументованих доводів відповідача з приводу неповноти та/або недостовірності відомостей про митну вартість товарів, наданих позивачем, заявлена декларантом митна вартість мала бути визнаною автоматично.

З огляду на незастосування відповідачем у спірних правовідносинах другого або третього методів визначення митної вартості, тобто за ціною договору щодо ідентичних товарів або за ціною договору щодо подібних товарів та відсутність в оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару обґрунтувань неможливості застосування інших методів визначення митної вартості товарів, окрім резервного, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на наявну інформацію щодо митного оформлення товару з подібними (аналогічними) характеристиками вважає невмотивованим, нелогічним та неправильним з точки зору МК України.

А відтак, рішення відповідача про коригування митної вартості №UA80500/2022/000132/2 від 22.09.2020 та прийняту на підставі вказаного рішення картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2022/000348 є такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 480/6706/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товарів № UА80500/2022/000132/2 від 22.09.2022 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00491.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці (м. Суми, вул. Ю. Вєтрова, 24, і.к. 44017631) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 1984,80грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 480/6706/22 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги пояснив, що під час здійснення процедур митного контролю програмно інформаційним модулем «АСУР» АСМО «Інспектор» за митною декларацією позивача від 21.09.2022 № UA805020/2022/010364 виявлено, що вказана у митній декларації вартість транспортного засобу 10000,00 польських злотих є меншою від цінової інформації, наявної у митного органу, а саме інформації щодо митного оформлення товару з подібними (аналогічними) характеристиками, який імпортовано у час, максимально наближений до часу імпорту оцінюваного товару на рівні 13751,00 польських злотих. Крім того, декларантом не було надано платіжних документів на підтвердження факту оплати заявленої вартості автомобіля та щодо фізичного зносу (пошкодження) транспортного засобу, що впливає на його вартість. У зв`язку з викладеним, відповідачем було направлено позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів відповідно до ст. 53 МК України на підтвердження ціни, що сплачена за автомобіль. Після чого, враховуючи неподання декларантом запитуваних документів, у зв`язку з неможливістю митного оформлення товару за основним методом, відповідачем, згідно з ч.1 ст. 55 МК України, правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товару за другорядним методом. Зауважив, що товар позивача було оформлено та випущено у вільний обіг відповідно до ч.7 ст.55 МК України за новими митними деклараціями з наданням гарантій згідно з ч.9 ст.55 МК України, що свідчить про виконання декларантом визначених карткою відмови у прийнятті митної декларації вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів. Крім того, вимога позивача про скасування картки відмови є неналежним способом захисту прав позивача, оскільки не поновлює митні оформлення за митними деклараціями, в оформленні яких було відмовлено.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21.09.2022 декларантом позивача до Сумської митниці було подано електронну митну декларацію № UA805020/2022/010364 за якою до митного оформлення пред`явлено Легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт. Марка RENAULT, модель LAGUNA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 . Календарний рік виготовлення 2008. Модельний рік виготовлення 2008. Тип кузова універсал. Колір білий. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1995 см. Потужність двигуна 110 кВт. Тип двигуна дизельний. Відповідає екологічним нормам не нижче ЄВРО-4. Загальна кількість місць для сидіння включно з місцем водія 5 (а.с. 15).

Вартість даного автомобілю задекларована у розмірі 10000,00 польських злотих, митна вартість визначалася декларантом за першим методом, а саме за ціною договору.

Разом з електронною митною декларацією декларантом подані наступні документи: рахунок фактура № М4 від 09.09.2022; акт про проведення огляду (переогляду) товарів №UA209040/2022/024098 від 18.09.2022; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 09.09.2022; договір про надання послуг митного брокера № 137-22 від 12.07.2022; та інші документи. Даний перелік документів зазначено відповідачем у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.08.2019 № UA805020/2022/000348 (а.с. 21).

Таким чином на момент митного оформлення, єдиним документом який підтверджував заявлену митну вартість декларантом був рахунок фактура № М4 від 09.09.2022 (а.с. 22).

Зазначені обставини не є спірними та сторонами не заперечуються.

Після прийняття МД до митного оформлення 21.09.2022 відповідачем направлено декларанту електронне повідомлення, в якому зазначено наступне, що з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст. 54 МК України, з урахуванням ч. 2 та 3 ст. 53 МК України зобов`язано позивача надати (за наявності) такі основні та додаткові документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та/або інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с. 16).

У відповідь на вказаний запит уповноваженою особою позивача було надано експортну декларацію країни відправлення № 22PL451010E1040367 від 15.09.2022. Також декларант повідомив про відсутність банківських платіжних документів у зв`язку з оплатою вартості транспортного засобу готівковими коштами (а.с. 17).

Сумською митницею направлено декларантові електронне повідомлення від 21.09.2022 (а.с. 19), у якому зазначено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58 - 61 МК України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст. 62 МК України на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст.62 та ст.33 МКУ може бути зворотною. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). На інформаційних ресурсах митниці (єдина автоматизована інформаційна система митних органів України) наявна інформація щодо митного оформлення товару імпортованого у час, максимально наближений до часу імпорту оцінюваного товару на рівні 13751 польських злотих за одиницю транспортного засобу (митна декларація від 30.06.2.022 №UА401020/2022/28423).

У відповідь на вищезазначене повідомлення уповноваженою особою позивача було направлено лист, у якому позивач не погодився із запропонованою митницею митною вартістю легкового автомобіля RENAULT LAGUNA на рівні 13751 польських злотих (а.с. 19А).

У зв`язку з неподанням декларантом документів, а саме банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваною товару та/або інших платіжних документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями Сумською митницею прийняте рішення від 22.09.2022 про коригування митної вартості товарів №UА80500/2022/000132/2, яким визначено вартість ввезеного позивачем автомобіля в розмірі 13751,00 польських злотих, замість задекларованого позивачем в розмірі 10000 польських злотих (а.с. 20) та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2022/000348.

Не погодившись з такими рішеннями відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з не доведення відповідачем визначених законом підстав для проведення коригування митної вартості автомобіля та правомірності винесення спірного рішення про коригування митної вартості, оскільки подані декларантом позивача документи для визначення митної вартості товару за ціною, яку зазначено у відповідному рахунку-фактурі, не містять розбіжностей, ознак підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Також, за висновком суду відповідачем в оскаржуваному рішенні та картці відмови не відображено обставин, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості, хоча обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 по справі № 809/278/17.

Судом враховано, що і у митній декларації від 30.06.2022 №UA401020/2022/28423, яка стала підставою для винесення позивачу рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товарів №UА80500/2022/000132/2 від 22.09.2022, також зазначено декларантом митну вартість імпортованого транспортного засобу, яку визначено за основним методом, зокрема на сумі 10000,00 польських злотих, що є ідентичною вартості транспортного засобу, що було задекларовано позивачем.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України - далі МК України).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

На виконання приписів частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 55 МК України, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 МК України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа №21-498а15).

Як убачається із оскаржуваного рішення від 22.09.2022, підставою для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування зазначено: відсутність платіжних документів, що підтверджують вартість товару (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі), що ставить під сумнів достовірність митної вартості товару, заявленої до митного оформлення, та передбаченої частиною 1 статті 368 МК України; відсутність документального підтвердження щодо фізичного зносу пошкодження транспортного засобу, що впливає на його вартість.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з рахунком фактури № М4 від 09.09.2022 вартість імпортованого автомобіля позивача складає 10000,00 польських злотих, при цьому відповідно до ст. 53 Митного кодексу України рахунок-фактура є документом, який підтверджує митну вартість товарів. Вказаний документ було надано для митного оформлення. Крім того, як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, під час митного оформлення позивачем було повідомлено Сумську митницю про те, що за придбання автомобіля було здійснено у готівковому розрахунку між сторонами у зв`язку із чим відсутні банківські платіжні документи.

Слід зазначити, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною сьомою статті 58 МК України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 по справі № 1140/3242/18.

Отже, наявним в матеріалах справи та наданим до митниці рахунком-фактурою № М4 від 09.09.2022 підтверджується заявлена декларантом у митній декларації митна вартість автомобіля в розмірі 10000,00 польських злотих.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що у позивача були фактичні підстави для визначення митної вартості автомобіля на рівні 10000,00 польських злотих.

З огляду на наведене, висновок відповідача про недостатнє підтвердження використаних декларантом відомостей та неможливість визначення митної вартості за першим методом є таким, що не відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи, а тому у митного органу були відсутні підстави для витребування додаткових документів та коригування заявленої декларантом митної вартості.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, фактично підставою для коригування митної вартості за другорядним методом слугувала не розбіжність між відомостями документів, наданих до митного оформлення, а наявність на інформаційних ресурсах митниці цінової інформації щодо імпортних операції ЄАІС Митних органів України: митна декларація від 30.06.2022 №UA401020/2022/28423.

За твердженням апелянта задекларована митна вартість ввезеного позивачем автомобіля була нижчою, ніж вартість аналогічного автомобіля за вказаною митною декларацією - 13751,00 польських злотих, у зв`язку з чим спрацював профіль ризику АСАУР.

Відповідно до частини 4 статті 337 МК України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Аналізуючи наведені норми, слід дійти висновку, що дані системи управління ризиками є підставою лише для обрання форм і методів митного контролю, а не для коригування митної вартості.

Так, застосований відповідачем метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів врегульований статтею 59 МК України, відповідно до якої у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті.

При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 - 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

З аналізу наведеної норми вбачається, що коригування митної вартості за методом, передбаченим статтею 59 МК України за ціною ідентичних товарів - може бути проведено лише на підставі наявної інформації про вартість імпортованих товарів, митне оформлення яких вже здійснено (митна вартість прийнята митним органом), і така інформація має бути документально підтверджена.

При цьому, відповідно до наявної в матеріалах справи митної декларації від 30.06.2022 № UА401020/2022/028423, на підставі якої митницею скориговано митну вартість автомобіля ввезеного позивачем, митна вартість автомобіля, який митницею, відповідно до ст.59 МК України, використовується як ідентичний ввезеному позивачем (автомобіль марки: Renault, модель: Laguna, рік випуску: 2008, об`єм двигуна: 1995 см3, тип двигуна: дизельний) становить 10000,00 польських злотих, тобто стільки ж як визначено позивачем при митному оформленні автомобіля.

За таких обставин, скоригована відповідачем вартість автомобіля позивача на рівні 13751,00 польських злотих не підтверджена митною декларацією, на які посилався митний орган в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, у тому числі відсутність в митній декларації від 30.06.2022 № UА401020/2022/028423, яка використана відповідачем при коригуванні митної вартості заявленого позивачем товару, відомостей про розмитнення аналогічного товару на рівні 13751,00 польських злотих, здійснене у спірних правовідносинах коригування митної вартості автомобіля за методом, передбаченим статтею 59 МК України не ґрунтується на даних вищевказаної митної декларації, а відтак є проявом свавілля з боку відповідача.

Слід зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС митних органів України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС митних органів України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезеного позивачем автомобіля за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 13751,00 польських злотих згідно з оскаржуваним рішенням №UА805020/2022/010364 від 21.09.2022.

У зв`язку з чим, колегія суддів зазначає, що дії відповідача щодо коригування митної вартості ввезеного позивачем автомобіля на підставі даних вищевказаної митної декларації суперечать наведеним вимогам статті 59 МК України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товарів № 805020/2022/010364 від 21.09.2022 винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для її прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту картки відмови UA805020/2022/000348 від 21.09.2022 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, вбачається, що остання містить вимоги, виконання яких забезпечує митне оформлення - подання нової МД з урахуванням відомостей, наведених у рішенні про коригування митної вартості.

Тобто, подання нової митної декларації не було для декларанта повністю добровільним.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист права здійснити митне оформлення за митною вартістю, визначеною ним самостійно, а також інтересом, який полягає у одержанні правових підстав для повернення митних платежів, сплачених у зв`язку з прийняттям відповідачем спірного рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Таким чином, у випадку, коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у ст. 301 МК України, ст. 43 Податкового кодексу України та статті 45 Бюджетного кодексу України. Відтак, звертаючись до суду з даним позовом, позивач обрав належний спосіб захисту.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 12.04.2018 по справі № 820/2014/17.

З огляду на вказане, картка відмови UA805020/2022/000348 від 21.09.2022 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, яка винесена відповідачем у зв`язку з прийняттям спірного рішення про коригування митної вартості, яке визнано судом протиправним, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 480/6706/22 є законним та обґрунтованим, отже підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст. 241 ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Сумської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 480/6706/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді О.А. Спаскін С.П. Жигилій