Справа № 727/6630/23
Суддя: Гавалешко П. С.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6630/23
Провадження № 2-а/727/66/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Рудій І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Максимчук Анжела Вікторівна, до т и Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 16 травня 2023 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1001694 якою, на підставі ч.5 ст. 121 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Позивач та її представник вважають дану постанову протиправною, оскільки у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, оскаржувана постанова на їх думку не відображає дійсних обставин справи, її було складено за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, оскільки позивача було позбавлено права на захист. Просять скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.5 ст. 121КУпАП, а також стягнути судові витрати по справі.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Зазначає, що відповідно до Постанови серії ЕНА №1001694 від 16.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. Згідно Постанови, 16.05.2023 року о 6:23:26, в м. Чернівці вул. Південно-Кільцева, 31, водій керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристегнутий ремнем безпеки, чим порушив п. 1.3.в. ПДР Порушення правил користування ремнями безпеки, ст. 121 ч.5 КУпАП. Вважає, що вказана Постанова серії ЕНА №1001694 від 16.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, оскільки дії працівників Управління ПП є не законними та обставини викладені в ній не відповідають обставинам справи.

Так, близько 5 год. 55 хв. до припаркованого біля дому по вул. Південно-Кільцева, 31 у м Чернівці автомобіля MERCEDES-BENZ С220 державний номерний знак НОМЕР_1 під`їхав патрульний автомобіль та попросив ОСОБА_1 пред`явити документи, не маючи на те жодних підстав. Оскільки, відповідно до статті 32 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Натомість, поліцейські не пояснюючи жодних підстав для перевірки документів, перевірили документи на транспортний засіб, наявність страховки, провели обшук автомобіля, особистий огляд ОСОБА_1 за відсутності свідків. При цьому протокол обшуку не складався, а в подальшому сказали йому, він їхав із не пристебнутими ременями безпеки та близько 06:15 год повідомили ОСОБА_1 , що він нібито їхав з не пристебнутим ременем безпеки.

Відповідно до ч. 5 статті 121 КУпАП України, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до Постанови 16.05.2023 року 6:23 в м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 31 водій керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристегненим ременем безпеки.

Відтак, враховуючи, що фіксація руху ОСОБА_1 за кермом автомобіля, будучи непристегнутим відсутня - є всі підстави стверджувати, що відповідачем не надано доказів, протилежногоякі б спростовували зазначене.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. До суду було надано відзив, в якому посилаються на те, що екіпажем патрульної поліції під час несення служби 16 травня 2023 року було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 доказом керування транспортного засобу саме позивачем та вчинення ним правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП є відеозапис який долучений до відзиву.

На думку відповідача, позивач не навів в позовній заяві жодного доводу, з приводу чого вважає протиправною постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, дії поліцейського відповідали обставинам справи, такі обставини поліцейським було з`ясовано вірно, а оскаржувану постанову винесено з дотриманням норм чинного законодавства. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 1001694 по справі про адміністративне правопорушення від 16 травня 2023 року «16 травня 2023 року у м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева б.№ 31, ОСОБА_1 керував ТЗ обланим засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки».

На підставі даної постанови по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 510 гривень.

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує права позивача, ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 16 травня 2023 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, а саме за керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Предметом оскарження у даній справі є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306.

Відповідно до п. 1.1.Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом п. 2.3в Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, в тому числі, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтями 31, 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 N 580-VIII визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, положення Закону N 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Дослідивши відеозапис долучений до відзиву на позовну заяву встановлено, що на вказаному відеозаписі відсутня фіксація саме факту керування транспортним засобом позивача без використання ременя безпеки.

Тому висновок поліцейського, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки під час керування транспортним засобом є безпідставним, адже такої фіксації матеріали справи не містять.

Водночас, будь-яких інших доказів, окрім постанови від 16 травня 2023 року щодо того, що позивач порушив вимоги п. 2.3 в Правил дорожнього руху, зокрема, пояснень свідків, тощо відповідачем не надано.

Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено, що позивач порушив вимоги п.2.3в Правил дорожнього знаку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оскільки докази, надані суду, які стали підставою для винесення постанови не фіксують, що позивач порушив п.2.3в ПДР, не підтверджують факту вчинення позивачем зазначеного правопорушення, суд дійшов переконання, що відповідачем при винесені постанови не дотримано вимог КУпАП, та не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч. 5 ст. 121 КУпАП України, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України.

Відтак, враховуючи, що фіксація руху ОСОБА_1 за кермом автомобіля, безпосередній рух транспортного засобу, факт зупинення безпосередньо самим поліцейським транспортного засобу під час руху автомобілю саме ОСОБА_1 відсутні - є всі підстави стверджувати, що докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без ременя безпеки в матеріалах справи відсутні.

Абзацом 3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

У постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а(2-іс/811/3/17) Верховний Суд прийшов висновку, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

Враховуючи, що позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії ЕНА №1001694 від 16 травня 2023 року, винесена інспектором без додержання вимог законності, а відтак підлягає скасуванню.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд прийшов висновку, що доводи позивача щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам закону та фактично відсутність належних доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, свідчать про те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою.

Оскільки в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, як і не встановлено можливості отримання доказів протилежного, зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі в розмірі 536,80 грн. необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Чернівецькій області на користь позивача.

Керуючись ст.241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максимчук Анжела Вікторівна до УПП в Чернівецькій області, про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушеннязадовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1001694 від 16 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесять) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя П.С. Гавалешко