Справа № 460/20420/23
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/20420/23 пров. № А/857/17312/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОР С.І.М" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 460/20420/23 за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛОР С.І.М" про зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Недашківська К.М.,

час ухвалення рішення 13.09.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 13.09.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Державної екологічної інспекції Поліського округу (далі позивач) до Рівненського відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 16.08.2023 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання - виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі №460/8668/20; зобов`язати відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі №460/8668/20.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач звернувся до виконавчого органу із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання Виконавчого листа №1 Рівненського окружного адміністративного суду. Проте, державним виконавцем винесене Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 16.08.2023 відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України Про виконавче провадження - виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Позивач вказує, що таке рішення є протиправним, оскільки Виконавчий лист №1 відповідає вимогам закону, а його виконання покладається саме на орган державної виконавчої служби, який повинен вживати відповідних заходів примусового виконання рішення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 460/20420/23 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила третя особа, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що статтею 10 Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено такого заходу примусового виконання як часткове зупинення виробництва, виконання робіт, надання послуг товариством.

Виконавчим листом № 1 передбачено таке:

Частково зупинити виробництво, виконання робіт, надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» до:

1) отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від додаткових стаціонарних джерел, з яких здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що зазначені в Акті від 06 жовтня 2020 року № 482;

2) виконання вимог, передбачених умовами дозволу № -24 від 29 серпня 2018 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел щодо проведення виробничого контролю за охороною атмосферного повітря (безперервного та періодичного моніторингу), а також контролю за станом забруднення атмосферного повітря населених місць на межі санітарно-захисної зони.

Такий виконавчий документ не передбачає заходів примусового виконання рішення.

З формулювання «частково зупинити» не зрозуміло, яким чином можна виконати оскаржуване рішення, та в чому полягає «часткове зупинення» виробництва, виконання робіт на надання послуг Товариством.

У виконавчому листі № 1 не вказано конкретний перелік устаткувань, цехів, дихальних клапанів, джерел викидів, робіт, послуг тощо, які мають зупинені, що унеможливлює його примусове виконання.

У виконавчому листі № 1 від 22 червня 2023 року не вказано, що включає в себе часткове зупинення виробництва, виконання робіт, надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.».

Зі змісту виконавчого документа не вбачається: на які земельні ділянки Товариства може увійти виконавець; в які приміщення, сховища, інше володіння Товариства може увійти виконавець; які приміщення, сховища, інше майно Товариства може оглянути виконавець, примусово відкрити та опечатати.

Тому апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність у державної виконавчої служби можливостей виконати виконавчий лист № 1 від 22 червня 2023 року є помилковими.

Просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 460/20420/23 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника третьої особи, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги в справі, суд першої інстанції виходив з того, що Виконавчий лист №1 відповідає вимогам Закону №1404-VIII; відповідач не мав правових підстав для повернення Виконавчого листа №1 без прийняття до виконання у порядку пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII; законної альтернативи дій виконавчого органу у даному випадку немає, окрім як відкрити виконавче провадження за таким виконавчим документом та забезпечити виконання судового рішення, яке є обов`язковим.

Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 у справі №460/8668/20 у задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції Поліського округу до Товариства з обмеженою відповідальністю Колор С.І.М. про застосування заходів реагування відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу задоволено; рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 у справі №460/8668/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов Державної екологічної інспекції Поліського округу задоволено; частково зупинено виробництво, виконання робіт, надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю Колор С.І.М. до:

1) отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від додаткових стаціонарних джерел, з яких здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що зазначені в Акті від 06.10.2020 № 482;

2) виконання вимог, передбачених умовами дозволу № -24 від 29.08.2018 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел щодо проведення виробничого контролю за охороною атмосферного повітря (безперервного та періодичного моніторингу), а також контролю за станом забруднення атмосферного повітря населених місць на межі санітарно-захисної зони.

Рівненський окружний адміністративний суд видав Виконавчий лист №1 від 22.06.2023 щодо виконання судового рішення із зазначенням резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції; боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю Колор С.І.М.; стягувач Державна екологічна інспекція Поліського округу (а.с. 10).

Стягувач звернувся до виконавчого органу із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання Виконавчого листа №1 (а.с. 6).

Державним виконавцем сформоване рішення Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16.08.2023 (далі Повідомлення) (а.с. 8).

Відповідно до оскаржуваного Повідомлення виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання на підставі пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України Про виконавче провадження.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження"(далі- Закон № 1404-VIII), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (частина 6статті 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини 4статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 7 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Згідно матеріалів справи, у повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16.08.2023 вказано, що у виконавчому листі №1 від 22.06.2023, що видав Рівненський окружний адміністративний суд, відсутні примусові заходи примусового виконання судового рішення.

Відтак відповідач вказує, що заходи, зазначені у виконавчому листі не належать до заходів зобов`язального характеру, а тому не підлягають виконанню органами державної виконавчої служби.

Проте, у виконавчому листі визначено застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю Колор С.І.М. заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді часткового зупинення виробництва, виконання робіт, надання послуг.

Тобто, як і резолютивна частина судового рішення, так і сам виконавчий лист містить чітке зобов`язання, яке необхідно вчинити боржнику, а тому виконавчий лист у разі добровільного невиконання може бути звернутий до примусового виконання в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про відсутність у відповідача правових підстав для повернення позивачу виконавчого листа без виконання, у зв`язку з чим оскаржуване повідомлення позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, чинним законодавством не передбачено обов`язку органів Державної екологічної інспекції Поліського округу вживати заходи для забезпечення примусового виконання судового рішення в даних правовідносинах. При цьому обов`язок по примусовому виконанню судових рішень покладено на органи державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені третьою особою в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОР С.І.М" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 460/20420/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 31.10.2023 року