Справа № 260/8023/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2023 рокум. Ужгород№ 260/8023/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" рішення за № 16 до страхового стажу періоду роботи з 16.12.1986 року по 01 вересня 1990 року лікарем поліклінічного відділення військової частини польова пошта НОМЕР_2 ; 2) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 16 від 12 квітня 2023 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з більшого страхового стажу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 08 березня 2023 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 16.12.1986 року по 01 вересня 1990 року лікарем поліклінічного відділення військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

19 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано від Головного управління ПФУ в Закарпатській області пенсійну справу ОСОБА_1 № НОМЕР_3 . Витребувані судом докази необхідно було подати Закарпатському окружному адміністративному суду до 16 жовтня 2023 року.

26 жовтня 2023 року на електронну адресу суду надіслано копію рішення № 16 від 15.03.2023 року про призначення пенсії за віком на матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що хоча спеціалістами відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області було призначено пенсію за віком, однак, не було здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів чи спрямовано їй повідомлення про необхідність дооформлення документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити її страховий стаж за період роботи з 16 грудня 1986 року по 01 вересня 1990 року. Жодних зауважень щодо періоду роботи з 16 грудня 1986 року по 01 вересня 1990 року при здійсненні їй нарахування пенсії спеціалістами відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області також не було вказано. Натомість їй було призначено пенсію за віком з меншого страхового стажу - 39 років 6 місяців та 14 днів. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 16 від 12.04.2023 року їй було відмовлено у перерахунку пенсії з більшого трудового стажу. Із записів в трудовій книжці серії НОМЕР_4 вбачається, що 16 грудня 1986 року у відповідності до наказу за №268 від 16.12.1986 року я прийнята на посаду лікаря педіатра поліклінічного відділення військової частини польова пошта НОМЕР_2 у порядку переводу із в/ч НОМЕР_5 . Разом з тим, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

27 вересня 2023 року відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтуванні зазначають, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії з більшого страхового стажу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та надані до неї документи, відмовлено в перерахунку пенсії з більшого страхового стажу. За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано: період роботи з 16.12.1986 по 01.09.1990 згідно довідки від 15.03.2018 №4/49580, яку видано Центральним архівом міністерства оборони російської федерації, оскільки в наказах командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 з серпня 1990 по жовтень 1990, в тому числі в наказі №212 від 08 вересня (а не 01.09.) 1990 року ОСОБА_1 не значиться. За 1986-1990 роки книги обліку працівників та службовців до Центрального архіву мо рф не передавались. Отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України Одеській області №16 від 12.04.2023, про відмову у перерахунку позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - є законним та обґрунтованим.

17 жовтня 2023 року відповідачем 1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви від 04 квітня 2023р. та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) відмовлено в перерахунку пенсії з більшого страхового стажу, про що винесено рішення № 16 від 12.04.2023 року. До страхового стажу не зараховано період роботи з 16.12.1986 по 01.09.1990 згідно довідки від 15.03.2018 №4/49580, яку видано Центральним архівом міністерства оборони російської федерації, оскільки в наказах командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 з серпня 1990 по жовтень 1990. в тому числі в наказі №212 від 08 вересня (а не 01.09.) 1990 року ОСОБА_1 не значиться. За 1986-1990 роки книги обліку працівників та службовців до Центрального архіву мо рф не передавались. Отже, наголошують, що заява ОСОБА_1 відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядались Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Звертають увагу суду, що рішення за № 16 від 12 квітня 2023 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з більшого страхового стажу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області позбавлено фактичних та юридичних підстав з приводу надання обґрунтованих пояснень щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" рішення за № 16 до страхового стажу періоду роботи з 16.12.1986 року по 01 вересня 1990 року лікарем поліклінічного відділення військової частини польова пошта НОМЕР_2 , оскільки ГУ ПФУ в Закарпатській області не здійснювало розгляд заяви.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 22 січня 2023 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на підставі заяви від 08 березня 2023 року № 1598, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, (а.с. 27-28).

04 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою № 2241 про призначення/перерахунок пенсії.

12 квітня 2023 року Головне управління ПФУ в Одеській області рішенням № 16, керуючись ч. 4 ст. 24, ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення, що ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з більшого страхового стажу.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 16.12.1986 по 01.09.1990 згідно довідки від 15.03.2018 №4/49580, яку видано Центральним архівом міністерства оборони російської федерації, оскільки в наказах командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 з серпня 1990 по жовтень 1990, в тому числі в наказі №212 від 08 вересня (а не 01.09.) 1990 року ОСОБА_1 не значиться. За 1986-1990 роки книги обліку працівників та службовців до Центрального архіву мо рф не передавались, (а.с. 24).

Не погодившись із діями відповідача, позивач звернулася до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статей 6, 7 Закону № 1788 особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд також враховує, що згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.74 р. № 162 (далі - Інструкція № 162) у трудову книжку вноситься запис про роботу: прийом на роботу, перехід на іншу постійну роботу, звільнення.

Пунктом 2.3 Інструкції № 162 було визначено, що всі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, також по нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Дана Інструкція була чинною до 29.07.1993 року.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Позивачем при поданні заяви 08 березня 2023 року № 1598 про призначення/перерахунок пенсії було надано трудову книжку НОМЕР_4 , (а.с. 12).

Згідно з записами №19,10 у трудовій книжці встановлено такі записи про роботу позивача: 16.12.1986 по 01.09.1990 робота лікарем - педіатром поліклінічного відділення військової частини польова пошта НОМЕР_2 у порядку переводу із в/ч НОМЕР_5 , (а.с. 15).

Зазначені відомості внесені з дотриманням вимог Інструкції, зокрема: відомості про прийняття та звільнення з роботи зроблені акуратно, кульковою ручкою, завірені печаткою та підписом уповноваженої особи, з них можна точно встановити про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчого документа, на підставі яких зроблені відповідні записи.

Таким чином, судом встановлена протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу періоду роботи з 16.12.1986 року по 01 вересня 1990 року.

04 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою № 2241 про призначення/перерахунок пенсії.

12 квітня 2023 року Головне управління ПФУ в Одеській області рішенням № 16, керуючись ч. 4 ст. 24, ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення, що ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з більшого страхового стажу.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 16.12.1986 по 01.09.1990 згідно довідки від 15.03.2018 №4/49580, яку видано Центральним архівом міністерства оборони російської федерації, оскільки в наказах командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 з серпня 1990 по жовтень 1990, в тому числі в наказі №212 від 08 вересня (а не 01.09.) 1990 року ОСОБА_1 не значиться. За 1986-1990 роки книги обліку працівників та службовців до Центрального архіву мо рф не передавались, (а.с. 24).

Проте, суд не може погодитися з позицією відповідача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 16.12.1986 по 01.09.1990 є протиправною, оскільки вищевказаний період підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Таким чином, відповідач 2 приймаючи рішення про відмову у перерахунку позивачці пенсії № 16 від 12 квітня 2023 року діяв у супереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивачки на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зазначає, що за принципом екстериторіальності вже визначений територіальний орган Пенсійного фонду України, що здійснює перерахунок пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Судом встановлено, що період з 23 жовтня 1989 року по 31 липня 1991 року позивачці зараховано до страхового стажу у зв`язку з доглядом за дитиною до 3 років, (а.с. 28), таким чином, матеріалами справи підтверджується, що цей спірний період був врахований до стажу роботи позивачки, а тому вимога щодо зарахування до страхового стажу періоду з 23 жовтня 1989 року по 01 вересня 1990 року не підлягає до задоволення.

З огляду на встановлене судом право позивачки на перерахунок пенсії за віком з врахуванням періодів роботи з 16.12.1986 по 23.10.1989, суд з метою ефективного захисту прав позивачки вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 08 березня 2023 року.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при поданні адміністративного позову сплатила судовий збір у розмірі 2 147,20 грн., що підтверджується квитанцією від 13 вересня 2023 року № , (а.с. 36).

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком згідно з статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу періоду роботи з 16 грудня 1986 року по 01 вересня 1990 року.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 16 від 12 квітня 2023 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 08 березня 2023 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 16 грудня 1986 року по 23 жовтня 1989 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) сплаченого судового збору.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) сплаченого судового збору.

6. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 жовтня 2023 року.

СуддяТ.В.Скраль