Справа № 629/3815/17
Суддя: ТКАЧЕНКО О. А.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/3815/17
Номер провадження 6-а/629/2/23
УХВАЛА

з питань невиконання рішення, вчинених суб`єктом владних повноважень

на виконання рішення суду

26.10.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Ткаченка О.А., за участю секретаря Торенко Ю.П., отримавши заяву позивача, подану в порядку ст.383 КАС України, в адміністративній справі №629/3815/17 за позовом заявою ОСОБА_1 до Лозівського міського голови Зеленського С.В. про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича (далі Зеленський С.В., відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2018, яке набрало законної сили 24.05.2023, позов задоволено, зобов`язано Лозівського міського голову Зеленського Сергія Володимировича забезпечити у повному обсязі виконання вимог статей 2, 15, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», забезпечити надання житлово-комунальних послуг за Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

19.07.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 13.06.2023 Лозівським міськрайонним судом Харківської області у справі №629/3815/17.

01.08.2023, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ждановою О.В., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 13.06.2023 Лозівським міськрайонним судом Харківської області у справі №629/3815/17 про зобов`язання Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича забезпечити у повному обсязі виконання вимог статей 2, 15, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», забезпечити надання житлово-комунальних послуг за Законом України «Про житлово-комунальні послуги», закінчене. Вказана постанова не оскаржувалась.

Представник відповідача, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви позивача, зазначила, що позивачем не сплачено судовий збір при зверненні до суду, пропущено строк звернення до суду, на виконання рішення суду по справі Управлінням праці та соціального захисту населення (далі УПСЗН) Лозівської міської ради Харківської області були проведені розрахунки та нарахування недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, яка склала 7879 грн. і ці кошти будуть виплачені після надходження коштів з Державного бюджету України, хоча ці виплати не були предметом спору у 2017 році і не відображені у рішенні суду, крім цього УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області (установа, що здійснювала функції щодо надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг та житлових субсидій до 01.12.2022), позивачу, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і має статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, з 23.08.2012 по 30.11.2022 нараховувались пільги, останній перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги і відповідно до ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як член сім?ї загиблого (померлого) ветерана війни, ОСОБА_1 , з 01.01.2015 по 30.09.2016 отримував 50% знижку за користування житлово-комунальними послугами, у період з 01.10.2016 по 31.12.2022 ОСОБА_2 отримував житлову субсидію на підставі поданої ним заяви. Відповідно до п.13 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848, у разі призначення житлової субсидії, пільги з оплати житлово-комунальних послуг не нараховуються протягом періоду отримання житлової субсидії. Тобто з 01.10.2016 року ОСОБА_1 , подавши заяву на отримання субсидії, втратив право на отримання пільги, визначеної статтею 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Розглянувши заяву, суд дійшов наступного висновку.

02.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зобов`язання вчинити певні дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі №629/3815/17.Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду відповідач не виконує рішення суду ні добровільно, ні примусово.

Згідно ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Щодо пропуску строку на звернення до суду, то суд вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заява позивача відповідає вимогам ч.2 ст.383 КАС України та подана у строк, встановлений ч.4 ст.383 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на системний аналіз викладених норм слідує, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Позиція відповідного змісту узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними ухвалах від 16.09.2020 та від 12.01.2022 у справі №826/9960/15.

Суд зауважує, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Водночас, крім зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України), КАС України передбачає ще один вид судового контролю за виконанням судового рішення шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Так, ч.1 ст.383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Однак, підстави їх застосування є різними, а саме: невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача (ст.382 КАС України); обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням (неналежним виконанням) судового рішення у справі (ст.383 КАС України).

Таким чином, спосіб судового контролю, передбачений статтею 382 КАС України, спрямований на забезпечення виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, яке залишається не виконаним.

При цьому, аби застосувати вказаний спосіб судового контролю, суд повинен мати обґрунтовані сумніви у виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку - виконання судового рішення.

У свою чергу, особа, яка звертається із заявою про встановлення судового контролю у порядку, передбаченому ст.382 КАС України, повинна навести достатні аргументи, які б підтверджували необхідність застосування такого виду судового контролю.

Аналогічна правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними постановах від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 29.04.2022 у справі №120/2914/19-а, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю позивач просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду від 26.09.2018, оскільки відповідач не виконує рішення суду у повному обсязі, а відсутність бюджетних асигнувань не є підставою його невиконання.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Разом з тим, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Окрім того, суд наголошує, що виплати відповідно передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за судовими рішеннями здійснює Управлінням праці та соціального захисту населення (далі УПСЗН) Лозівської міської ради Харківської області винятково за рахунок коштів Державного бюджету, після отримання їх від головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня Управлінням праці та соціального захисту населення.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі Лозівського міського голови або керівника Управлінням праці та соціального захисту населення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 07.11.2018 у справі №818/159/18, від 07.11.2019 у справі №560/523/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19. У вказаних рішеннях Верховний Суд дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

З огляду на викладене, з урахуванням закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу №629/3815/17 від 13.06.2023 і не оскарженням цього рішення в установленому законом порядку, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що за умови не встановлення судового контролю, рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, оскільки у суду відсутні правові підстави для покладення на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Керуючись статтями 241,243,256,295,382,383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 щодо неналежного виконання відповідачем Лозівським міським головою Зеленським С.В. рішення суду у адміністративній справі №629/3815/17 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО