Справа № 205/4451/23
Суддя: Бізяєва Н. О.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27.10.2023 Єдиний унікальний номер 205/4451/23
Провадження №2а/205/56/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участі секретаря судового засідання Морозової С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мороз Євгена Вікторовича до інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Трач Олександра Тарасовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, поштовою кореспонденцією, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , особі представника адвоката Мороз Є.В. до інспектора 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Трач О.Т., третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якій просить: визнати протиправними дії інспектора взводу 1 роти 4 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Трач О.Т.; скасувати постанову серія ЕАС № 6895844 від 27.04.2023 р. винесену дії інспектором 4 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області сержантом поліції Трач О.Т. якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. 00 коп. за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що Постановою серії ЕАС №6895844 від 27.04.2023, прийнятою 0 01 годині 04 хвилин 45 секунд інспектором 4 роти 4 батальону КПП в Дніпропетровській області сержантом поліції Трач О. Т., на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. І зазначеної постанови вбачається, що .. «27.04.2023 року 00:59:34 м. Дніпро, вул.. Доблесна (Молодіжна) (Новокодацький) 133 при перевірці документів було встановлено, що водій не має право керувати транспортними засобами, чим порушив п. 2.1. а ПДР керування Т/З особою, яка не має права керування таким Т/З». Вважають що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст..ст. 283 і 284 КУпАП. У ній потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова серії ЕАС №6895844 від 27.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення, в графі до постанови додається не зазначено будь-яких доказів. Крмі того, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на будь-які і інші докази (рапорт, роздруківка з баз ІІПС). Тобто, постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості внесені особою, яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять.

Ухвалою суду від 09.05.2023 виключено із суб`єктного складу її учасників: третю особу - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Залучено у якості другого відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, за наявними матеріалами справи, з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України.

16.05.2023 року представником Марченко А.О., відділу правового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, як відповідачем 2, подано до суду, через канцелярію, відзив на адміністративний позов, в якому зазначене наступне, що постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 3400,00 грн. від 27.04.2023 року, зазначено про те, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW 520, днз НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул.. Доблесна, в районі будинку 133, при перевірці документів було встановлено, що водій не має право керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалами про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАп, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. В основу прийнятого відповідачем рішення, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складання відносно нього оскаржуваної постанови були покладені фактичні дані у вигляді відеозапису із фіксацією вчиненого позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху України. Щодо позовної заяви про визнання дій протиправними, вказує наступне, КАС України містить норму, якою врегульовані особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, стягнення не було посилено. Ч. 3 ст. 286 КАС України є загальною нормою, оскільки єдиний предмет її регулювання полягає у встановлені можливих способів судового захисту в в окремо визначеній категорії справ справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Тобто таких спосіб захисту як визнання дій протиправними, не передбачений загальними нормами КАС.

26.06.2023 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в якому додатково зазначено, що згідно висновку, який дійшов Верховний Суд, розглядаючи справу про скасування постанови про притягнення Особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення….» «Якщо постанова про притягнення Особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічні засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним» Постанова від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17.

19.09.2023 року інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Трач О.Т. до суду поданий відзив на позовну заяву, відповідно якої просив відмовити у задоволені позовних вимог.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

16.08.2023 року представником позивача подана до суду, зареєстрована в канцелярії, заява про розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримують та просять задовольнити.

Відповідачами по справі, також подані клопотання про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи зазначене, відсутність заяв або клопотань які перешкоджають суду у даному судовому засіданні провести розгляд справи по суті, приходжу до висновку, про можливість розглянути справу без участі її учасників.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ч.1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 27 квітня 2023 року інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Трач О.Т. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6895844, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 27 квітня 2023 року 00:59:34 у м. Дніпрі по вул. Доблесна (Молодіжна) (Новокодацький) 133, водій ОСОБА_1 не має право керувати такими транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 а. ПДР керування Т/З особою, яка не має права керування таким Т/З.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона складена безпідставно та не підтверджується будь-якими доказами.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Нормами п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що індивідуальний акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій aбo в порядкунадання адміністративних послуг, який стосується прав aбo інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням aбo мас визначений строк.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами п. 4. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, і ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Так, приписами ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року № 14, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В обґрунтування своїх заперечень, відповідач 2 зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП підтверджується відеозаписом фіксакції вчиненого позивачем порушення та показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Однак дані твердження не можуть бути доказом у справі, оскільки про наявність свідків у постанові про накладення адміністративного стягнення відносно позивача відповідачем не зазначено.

Крім того, працівники поліції, які у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення, є зацікавленими особами в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Натомість, цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Такий правовий висновок викладений у Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на ДПП НП України.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 року по справі № 295/3099/17 та від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а.

Інших доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, матеріали справи не містять.

Судом всатнволено, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про не підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за чке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Щодо вимог позивача про визнання дій інспектора протиправними вони задоволенню не підлягають, оскільки за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3ст. 286 КАС Українирішень, зокрема, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень, то понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 496 гривень 20 копійок підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Вимоги позову ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мороз Євгена Вікторовича до інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Трач Олександра Тарасовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕАС № 6895844 від 27.04.2023 року, винесену інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Трач Олександром Тарасовичем, згідно якої на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн., за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративні відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.. 20 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.10.2023.

Суддя: Н.О. Бізяєва