Справа № 320/1212/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

27 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 320/1212/21

адміністративне провадження № К/990/33735/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року (суддя Басай О.В.) та

постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2023 року (колегія у складі суддів Мельничука В.П., Лічевецького І.О., Оксененка О.М.)

у справі № 320/1212/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

УСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУ ПФ України у Київській області; відповідач), у якому просив:

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок основної пенсії за період з 01.01.2000 до 01.01.2008 у розмірі не менше 4 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність та виплатити різницю;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Київській області перерахувати підвищення до пенсії як інваліду війни І групи за період з 01.01.2000 до 29.04.2006 у розмірі 4 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність та виплатити різницю;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Київській області здійснити перерахунок допомоги на догляд за інвалідом за період з 01.01.2000 до 29.04.2006 у розмірі 2 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність та виплатити різницю;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Київській області перерахувати додаткову пенсію особі, що постраждала в наслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії за період з 01.01.2000 до 06.03.2010 в розмірі 15 % прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність та виплатити різницю;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Київській області здійснити перерахунок компенсації за проживання в забрудненій зоні в період з 01.01.2000 до 16.03.2010 в розмірі мінімальної заробітної плати, що втратили працездатність та виплатити різницю;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію інфляції вищезазначених сум станом на 01.01.2021;

- стягнути з ГУ ПФ України у Київській області відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 тис. грн.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 20.01.2022 замінив ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю на його правонаступників ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ).

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.06.2022, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023, позов залишив без розгляду відповідно до ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

19.06.2023 ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення першої та апеляційної інстанцій.

Верховний Суд ухвалою від 25.09.2023 поновив ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023, проте повернув касаційну скаргу у зв`язку з несплатою скаржницею судового збору.

05.10.2023 ОСОБА_1 удруге подала касаційну скаргу, що 09.10.2023 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на висновки щодо застосування строків звернення до суду із позовом, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 815/460/18.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Статтею ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено загальне правило щодо обчислення шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені ст. 123 КАС України, передбачають повернення позовної заяви, якщо особа у строк, наданий судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, не звернеться до суду із заявою про поновлення строку звернення заяву або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними (ч. 3 ст. 123 КАС України).

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку обчислення строків звернення до суду у соціальних спорах, що виникають з територіальними органами Пенсійного фонду України.

Так, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 дійшов висновку щодо застосування ст. 122 КАС України у спорах цієї категорії про те, що:

« 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність / несвоєчасність її перерахунку, тощо.».

У продовження цієї правової позиції Верховний Суд в постанові від 27.09.2022 у подібній справі № 460/5667/20, виснував, що « отримання позивачем листа не може змінювати момент, з якого позивачка повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, з якого позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата прямо не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивачка почала вчиняти майже через рік після отримання пенсії, про перерахунок якої вона просила.».

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 звернувся у лютому 2021 року до суду із цим позовом до ГУ ПФ України в Київській області щодо оскарження нарахування (обрахунку) різних пенсійних виплат за період до 06.03.2010.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 02.07.2021 залишив позовну заяву без руху для звернення позивача із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску такого строку.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 20.01.2022 продовжив строк для звернення із заявою.

14.02.2022 ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку звернення до суду, яку обґрунтовувала тим, що її батько ОСОБА_2 у 2020 році довідався з новин, що йому неправильно нараховувалися пенсійні виплати.

16.06.2022 ОСОБА_3 подала аналогічну заяву, у якій зазначала, що нею не пропущено строки звернення до суду, тому надавати інші додаткові докази немає сенсу.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.06.2022 визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду та залишив позов без розгляду. Суд першої інстанції визнав зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підстави неповажними причинами пропуску шестимісячного строку звернення понад 10 років та оскаржуваною ухвалою залишив позов без розгляду, а суд апеляційної інстанції залишив таке рішення без змін.

Такі висновки судів попередніх інстанцій відповідають сталій правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, від 27.09.2022 у справі № 460/5667/20, правильне застосування судами ст. 122, 123 КАС України є очевидним.

Висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, на які покликається скаржник, стосувалися незастосування строків звернення до нарахованих пенсій. У цій же справі ОСОБА_1 оскаржує ненарахування ОСОБА_2 пенсії, неправильно тлумачить висновки Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом п. 2 ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За викладених обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 320/1212/21.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб