Справа № 520/21852/23
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 жовтня 2023 р. № 520/21852/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням зміни предмету позову, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині встановлення судді у відставці ОСОБА_1 відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання з 31.05.2023 - 64 % та 54 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та в частині незарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 періоду з 01.04.2023 по 25.05.2023 роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду та періоду з 01.04.1995 по 31.03.2000 п`ять років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога до якої визначена законом, за юридичною спеціальністю у Виконавчому комітеті Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька на посаді завідувача юридичного відділу, яка передувала призначенню ОСОБА_1 на посаду судді та надавала право для призначення на посаду судді;

- зобов`язати Головне управління Пенсіонного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання період роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду з 01.04.2023 по 25.05.2023 та період з 01.04.1995 по 31.03.2000 - п`ять років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога до якої визначена законом, за юридичною спеціальністю у Виконавчому комітеті Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька на посаді завідувача юридичного відділу, яка передувала призначенню ОСОБА_1 на посаду судді та надавала право на призначення на посаду судді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 66 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру та строку дії, здійснивши перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 31.05.2023, виходячи з розміру 66% на підставі довідки Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 № 006340 "Про суддівську винагороду для обчислення щорічного довічного грошового утримання судді у відставці" та виплатити ОСОБА_1 недоотриману різницю між фактично отриманою та належної до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання з 31.05.2023 до моменту здійснення перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неправильно обрахував стаж роботи позивача. Наголосила на тому, що з урахуванням фактичної дати звільнення ОСОБА_1 з посади судді 25.05.2023 стаж , що дає їй право на довічне грошове утримання судді повинен складати 28 років 1 місяць 4 дні , про що зазначено у вищеназваному Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 . Зазначене призвело до неправомірного визначення відповідачем розміру відсотку 64 % (від грошового утримання судді на час перебування позивача на посаді судді Східного апеляційного господарського суду) при призначенні довічного грошового утримання, а також зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання. На підставі викладеного просила задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача наголосив на правомірності дій суб`єкта владних повноважень. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 28 грудня 1999 року №1624/99 ОСОБА_1 , призначено на посаду судді арбітражного суду Донецької області строком на п`ять років.

Згідно з Указом Президента України від 28 грудня 1999 року №1624/99 позивача зараховано на посаду судді Арбітражного суду Донецької області.

Постановою Верховної Ради України від 16 грудня 2004 року № 2258-IV ОСОБА_1 була обрана на посаду судді Донецького апеляційного господарського суду безстроково.

Після проходження процедури кваліфікаційного оцінювання Указом Президента України від 28 вересня 2018 року №295/2018 позивач переведена на роботу на посаду судді Східного апеляційного господарського суду.

Наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 25 травня 2023 року №22/к суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, відповідно до статті 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Цим же наказом фінансово-економічному відділу Східного апеляційного господарського суду проведено з позивачем повний розрахунок.

Позивач 31 травня 2023 року звернулась до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з письмовою заявою про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

За результатами розгляду зазначеної вище заяви позивача від 31.05.2023 року відповідачем зроблено перерахунок (№98 від 07.06.2023 року), внаслідок якого позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 64% від грошового утримання судді на час перебування ОСОБА_1 на посаді судді Східного апеляційного господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, та наголошується в позовній заяві позивачем, розмір довічного грошового утримання позивача, обраховано зі стажу з вказанням дати звільнення - 31.03.2023 не відповідає фактичній даті звільнення, яка зазначена у наказі голови суду та Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 30.05.2023 № 006341.

Так, відповідачем зазначена дата звільнення позивача з посади судді 25.05.2023.

З матеріалів справи вбачається, що розмір довічного грошового утримання позивача, обрахований зі стажу, що дає право на довічне грошове утримання судді 27 років 11 місяців 11 днів.

Однак, позивач не погоджується із цим і зазначає, що обрахований стаж має складати 28 років 1 місяць 4 дні, про що й зазначено у розрахунку стажу судді , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернулась по посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про здійснення перерахунку та врахування періоду роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду.

Після розгляду заяви, позивачу знову був зроблений перерахунок (№98 від 11.08.2023 року), внаслідок якого були незараховані періоди роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду з 01.04.2023 по 25.05.2023 та період з 01.04.1995 по 31.03.2000 - п`ять років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога до якої визначена законом, за юридичною спеціальністю у Виконавчому комітеті Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька на посаді завідувача юридичного відділу, яка передувала призначенню ОСОБА_1 на посаду судді та надавала право на призначення на посаду судді.

Окрім того, відповідачем було знову зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді до 54%.

Не погоджуючись із такими діями суб`єкта владних повноважень та вважаючи свої права порушеними позивач звернулася із зазначеним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених цією статтею.

Однією з підстав звільнення судді відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

У рішенні №10-рп/2013 від 19 листопада 2013 року Конституційний Суд України, серед іншого, зазначив, що […] відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Правовідносини, пов`язані з виходом судді у відставку та призначенням йому щомісячного довічного грошового утримання, врегульовано Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно з ч.1 ст.142 Закону №1402-VIІІ, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Отже, за вибором судді у відставці може виплачуватися або пенсія згідно з ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 137 Закону №1402-VIІІ до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачу було визначено стаж роботи на посаді судді Гези Т.Д. зазначено 22 роки 11 місяців 11 днів.

На підставі абзацу четвертого пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

До набрання чинності Законом України №1402-VIII дані правовідносини регулювались Законом України Про статус суддів №2862-ХІІ від 15.12.1992 (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст. 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно із абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді" №865 від 03.09.2005 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, на юридичних факультетах вищих навчальних закладах, на посаді слідчого відділу внутрішніх справ та календарний період проходження строкової військової служби.

Аналогічні за змістом положення закріплено у ст.1 Указу Президента України Про додаткові заходи щодо соціального заходу суддів №584/95 від 10.07.1995 (далі - Указ № 584/95) згідно з якою до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, на посаді слідчого відділу внутрішніх справ та період проходження строкової військової служби.

Окрім того, суд бере до уваги посилання позивача на те, що Системний аналіз вказаної ст. 137 Закону №1402-VIІІ у її взаємозв`язку з абзацем четвертим пункту 34 розділу XII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402 VIII дає підстави для висновку , що з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону "Про Вищий Антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402 VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді , що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) , вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаді судді.

Саме така правова позиція покладена в основу постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яку залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №9901/805/18.

Зокрема , Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402 VIII ( у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином , що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права , який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення. Отже , внесені до статті 137 Закону № 1402 VIII зміни є підставою для зарахування стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності ) у сфері права тривалістю, яка вимагалася відповідним законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про господарські суди" (в редакції Закону України від 20.02.1997р. № 96/97-ВР, на той час Закону "Про арбітражний суд" чинний на дату призначення ОСОБА_1 на посаду судді) право на зайняття посади судді арбітражних судів областей має громадянин України, який досяг на день призначення 25 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше 5 (п`яти ) років.

З урахуванням дати призначення позивача на посаду судді 28.12.1999 року та приписів Закону "Про арбітражний суд", позивач для зайняття посади судді повинна була мати обов`язковий стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше 5 (п`яти ) років.

Як свідчать записи трудової книжки позивача в період з 01.04.1995 року по 31.03.2000 року ОСОБА_1 працювала завідуючим юридичним відділом Виконавчого комітету Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Особливості визначення шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами та/або рішеннями, зазначеними у частині першій статті 266-1 цього Кодексу, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно із ст. 73 та 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Окрім того, суд зазначає, що наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 25 травня 2023 року №22/к суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, відповідно до статті 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, посилання відповідача на зазначена дату звільнення позивача з посади судді 25.05.2023 є необґрунтованим та не підтверджується жодними доказами по справі.

Отже, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині не зарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 періоду з 01.04.2023 по 25.05.2023 роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду та періоду з 01.04.1995 по 31.03.2000 п`ять років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога до якої визначена законом, за юридичною спеціальністю у Виконавчому комітеті Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька на посаді завідувача юридичного відділу, яка передувала призначенню ОСОБА_1 на посаду судді та надавала право для призначення на посаду судді підлягають задоволенню.

З метою відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсіонного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання період роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду з 01.04.2023 по 25.05.2023 та період з 01.04.1995 по 31.03.2000 - п`ять років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога до якої визначена законом, за юридичною спеціальністю у Виконавчому комітеті Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька на посаді завідувача юридичного відділу, яка передувала призначенню ОСОБА_1 на посаду судді та надавала право на призначення на посаду судді.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18.06.2020 у справі №498/337/17, від 14.12.2020 у справі №592/4591/17 та від 15.11.2021 у справі №580/6051/20, яка в силу приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Щодо зменшеного розміру щомісячного довічного грошового утримання, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача від 31.05.2023 року відповідачем зроблено перерахунок (№98 від 07.06.2023 року), внаслідок якого позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 64% від грошового утримання судді на час перебування ОСОБА_1 на посаді судді Східного апеляційного господарського суду.

Перерахунком (№98 від 11.08.2023 року), внаслідок якого були незараховані періоди роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду з 01.04.2023 по 25.05.2023 та період з 01.04.1995 по 31.03.2000 - п`ять років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога до якої визначена законом, за юридичною спеціальністю у Виконавчому комітеті Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька на посаді завідувача юридичного відділу, яка передувала призначенню ОСОБА_1 на посаду судді та надавала право на призначення на посаду судді, знову зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді до 54%.

З приводу таких дій відповідача, суд зазначає наступне.

Так, частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначено Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.116 Закону № 1402-VIII,суддя , який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років , що визначається відповідно до ст.137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з приписами статей 21 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність та недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді , який перебуває у відставці на щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячний, звільнений від сплати податків, грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

У мотивувальній частині цього рішення Конституційний Суд України зазначив про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

З огляду на викладене, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді, як під час здійснення ним своїх повноважень /суддівська винагорода/, так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці щомісячне довічне грошове утримання.

Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справах №713/1064/17, № 686/24597/16-а, №686/1938/17 ,№766/7021/17, №686/24597/16-а.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач має стаж роботи для призначення щомісячного довічного грошового утримання на посаді судді - 28 років 1 місяць 4 дні, визначений на підставі статей 116, 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", абзацу четвертого пункту 34 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" цього закону в редакції Закону України "Про Вищу раду правосуддя", Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів".

Судом встановлено, що відповідачем було неправильно обраховано стаж позивача, внаслідок чого відбулося протиправне зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Отже суд дійшов висновку визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку (№98 від 07.06.2023 року), внаслідок якого позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 64% від грошового утримання судді на час перебування ОСОБА_1 на посаді судді Східного апеляційного господарського суду, а також перерахунку (№98 від 11.08.2023 року), внаслідок якого були незараховані періоди роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду з 01.04.2023 по 25.05.2023 та період з 01.04.1995 по 31.03.2000 - п`ять років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога до якої визначена законом, за юридичною спеціальністю у Виконавчому комітеті Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька на посаді завідувача юридичного відділу, яка передувала призначенню ОСОБА_1 на посаду судді та надавала право на призначення на посаду судді, знову зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді до 54%.

З метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 66 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру та строку дії, здійснивши перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 31.05.2023, виходячи з розміру 66% на підставі довідки Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 № 006340 "Про суддівську винагороду для обчислення щорічного довічного грошового утримання судді у відставці" та виплатити ОСОБА_1 недоотриману різницю між фактично отриманою та належної до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання з 31.05.2023 до моменту здійснення перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 258, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення перерахунку (№98 від 07.06.2023 року), внаслідок якого ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 64% від грошового утримання судді на час перебування ОСОБА_1 на посаді судді Східного апеляційного господарського суду, а також був незарахований період роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду з 01.04.2023 по 25.05.2023.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення перерахунку (№98 від 11.08.2023 року), внаслідок якого були незараховані періоди роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду з 01.04.2023 по 25.05.2023 та період з 01.04.1995 по 31.03.2000 - п`ять років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), за юридичною спеціальністю у Виконавчому комітеті Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька на посаді завідувача юридичного відділу, яка передувала призначенню ОСОБА_1 на посаду судді та надавала право на призначення на посаду судді та зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді до 54%.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, період роботи на посаді судді Східного апеляційного господарського суду з 01.04.2023 по 25.05.2023 та період з 01.04.1995 по 31.03.2000 - п`ять років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога до якої визначена законом, за юридичною спеціальністю у Виконавчому комітеті Ворошиловської районної ради народних депутатів міста Донецька на посаді завідувача юридичного відділу, яка передувала призначенню ОСОБА_1 на посаду судді та надавала право на призначення на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 66 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру та строку дії, здійснивши перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 31.05.2023, виходячи з розміру 66% на підставі довідки Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 № 006340 "Про суддівську винагороду для обчислення щорічного довічного грошового утримання судді у відставці" та виплатити ОСОБА_1 недоотриману різницю між фактично отриманою та належної до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання з 31.05.2023 до моменту здійснення перерахунку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 3220,80 грн. (три тисячі двісті двадцять гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2023 року.

Суддя Н.А. Полях