Справа № 480/3969/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2023 року Справа № 480/3969/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Бондаренко Л.В.,
представника позивача адвоката Гордієнко Л.В.,
представника відповідача Савченко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3969/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
За результатами перевірки відповідачем 24.01.2023 прийняті податкові повідомлення рішення:
Також позивач зазначає, що виключно на припущеннях грунтується висновок податкового органу про необхідність врахування в податковому обліку коштів у розмірі 4924002 грн. як попердньої оплати за постачання товарів фізичним оосбам, оскільки фактично це було внесенння позивачем власних готівкових коштів на її розрахунковий рахунок іншими особами на її прохання. Цивільно-правових угод з купівлі-продажу товарів, робіт чи послуг між цими особами та позивачем не укладалось. Відтак відсуній і обов`язок щодо складення і реєстрації податкових накладних.
Позивач вважає протиправним також і висновок податкового органу про заниження орендної плати по операціях з пов`язаною особою на загальну суму ПДВ 603706 грн., що є порушенням п.188.1 ст.188 Податковго кодексу України. Зокрема, контролюючим органом в ході перевірки не було враховано, що до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» було укладено додаткову угоду №1 від 01.01.2022 року, за якою площу орендованого приміщення було зменшено з 7642,9 кв.м до 1900 кв.м. Крім того, у зв`язку з введенням воєнного стану листом №01/03 від 01 березня 2022 року ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» звернулось до ФОП ОСОБА_1 з проханням про звільненням від сплати орендної плати, за весь час, протягом якого майно не могло бути використане внаслідок військової агресії російської федерації проти України. Сторони узгодили звільнення від орендної плати на період дії воєнного стану в Україні.
Враховуючи, що сторонами узгоджено зменшення плати за користування нежитловими приміщеннями на період дії воєнного стану, то донарахування податкових зобов`язань за цей період є таким, що вчинений в порушення п. 198.5 ст. 198, Податкового кодексу України.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що у ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має у власності нежитлові приміщення, по яких несе витрати з газопостачання, водопостачання/водовідведення та за спожиту електроенергію, які, відповідно до договорів оренди, повинні відшкодовуватися орендарями на підставі окремо виставлених рахунків на відшкодування понесених витрат. Фактично ж рахунки ФОП ОСОБА_1 не виставлялися та витрати орендарями не відшкодовувалися.
У зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 оплачувала комунальні послуги, спожиті орендарями, без подальшого пред`явлення їх вартості до відшкодування, тобто надвала послуги, які не відносяться до її господарської діяльності, то у відповідності до п.п. "г" п. 198.5. ст. 198 ПКУ повинна нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ.
Крім того, в ході перевірки під час дослідження банківських виписок по рахунку позивача, встановлено факт здійснення фінансових операцій з внесення готівки на рахунок ФОП сторонніми фізичними особами, які, згідно пояснення ФОП ОСОБА_1 , не перебувають з нею в цивільно-правових чи договірних відносинах. Розрахунковий рахунок, на який зараховувалися кошти від громадян, відкритий ФОП ОСОБА_1 для ведення підприємницької діяльності. Після зарахування на розрахунковий рахунок кошти були використані для розрахунків з постачальниками. Так як у ході перевірки не було надано документів, що підтверджують внесення коштів як раніше отриманих від підприємницької діяльності, а громадяни, які вносили кошти, не перебувають у трудових відносинах з підприємцем, тому фінансові операції вищезазначеними громадянами необхідно врахувати в податковому обліку як передоплату за товари (роботи, послуги), на яку ФОП ОСОБА_1 відповідно до ст. 201 ПКУ повинна скласти та зареєструвати податкові накладні. Кошти в сумі 4 924 002 грн. є кредиторською заборгованістю перед покупцями та повинні обліковуватися станом на кінець перевіряємого періоду.
Надходження готівкових коштів на рахунки у обсягах, що перевищують задекларовані платником суми податкових зобов`язань з ПДВ є фактично заниженням обсягів реалізації товарів (робіт, послуг) з відповідним заниженням сум ПДВ по сплаті до бюджету за відповідні звітні податкові періоди, чим порушено п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України.
Також, у ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має у власності нежитлові приміщення, які здає в оренду ТОВ «Торгівельно - виробничий комплекс «РОНА МАРКЕТ».
Зокрема, позивач здає в оренду нежитлові приміщення цьому товариству за адресою:
за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору № б/н від 18.12.2020, орендована площа 290 кв.м, орендна плата 3000 грн. за місяць;
ФОП ОСОБА_1 є директором, засновником та бенефіціаром ТОВ "Торгівельно - виробничий комплекс "РОНА - МАРКЕТ", тобто відповідно до положень пп. 14.1.159 п.14.1 ст.14 ПКУ є пов`язаною особою з ТОВ "Торгівельно-виробничий комплекс "РОНА - МАРКЕТ".
За даними ЄПРН позивач не нараховувала податкове зобов`язання по орендній платі за квітень - липень 2022 року за послуги з оренди приміщень, розташованими за адресами: м. Суми, вул. Воровського, 4/1 та м. Путивль, вул. Радянська,60. За приміщення за адресою: м. Конотоп, вул. Вирівська, 13, не нараховувала податкове зобов`язання за послуги оренди приміщення за квітень - вересень 2022 року. Свої дії пояснила тим, що на період дії воєнного стану та до відновлення роботи підприємства нею було звільнено ТОВ «Торгівельно - виробничий комплекс «РОНА-МАРКЕТ» від сплати орендної плати за вказаними договорами оренди. Проте, це не відповідає положенням пп.170.1.2 п.170.1 ст.170 Податкового кодексу України, відповідно до якого податковим агентом платника податку орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об`єктів нерухомості, інших, ніж зазначені в підпункті 170.1.1 цього пункту (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар.
При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу за повний чи неповний місяць оренди. Мінімальна сума орендного платежу визначається за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України, виходячи з мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості з урахуванням місця її розташування, інших функціональних та якісних показників, що встановлюються органом місцевого самоврядування села, селища, міста, на території яких вона розташована, та оприлюднюється у спосіб, найбільш доступний для жителів такої територіальної громади. Якщо мінімальну вартість не встановлено чи не оприлюднено до початку звітного (податкового) року, об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеного в договорі оренди.
Рішенням Сумської міської ради від 12 листопада 2021 року № 212-МР встановлено, що на 2022 рік мінімальна вартість місячної орендної плати 1 м2 загальної площі нерухомого майна для іншої комерційної діяльності складає 68,16 грн./м2. Рішенням Путивльської міської ради №1311-МР від 28 лютого 2018 р. встановлено, що на 2022 рік мінімальна вартість місячної орендної плати 1 м2 загальної площі нерухомого майна для іншої комерційної діяльності складає 38,08 грн./ м. кв. Рішенням Конотопської міської ради від 29 серпня 2012 року встановлено, що на 2012 рік мінімальна вартість місячної орендної плати 1 м2 загальної площі нерухомого майна для іншої комерційної діяльності на 2022 р. складає у м. Конотоп, вул. Вирівська - 18,0 грн./l м. кв.

Таким чином, в результаті заниження орендної плати по операціях з пов`язаною особою, в порушення п. 188.1 ст. 188, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, позивачем занижено податкове зобов`язання на загальну суму ПДВ 603706 грн., в т.ч. за квітень 2022 р. в сумі 112385 грн, за травень 2022 р. в сумі 112510 грн., за червень 2022 р. в сумі 103233 грн., за липень 2022 р. в сумі 103233 грн, за серпень 2022 р. в сумі 86173 грн., за вересень 2022 р. в сумі 86172 грн.

Наведені порушення призвели до порушення позивачем положень з п. 201.10 ст. 201 Податквого кодексу України, відповідно до яких при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Перевіркою встановлено, що податкові накладні на реалізацію товарно-матеріальних цінностей, наданих послуг з оренди та з відшкодування вартості комунальних послуг зареєстровані не були.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 30.11.2022 по 06.12.2022 Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2022, яке визначається з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередній звітних періодах, про що 20.12.2022 складений акт №4874/18-28- 24-04//242 ( а.с.20-47).

За результатами перевірки відповідачем 24.01.2023 прийняті податкові повідомлення рішення:

№4 про збільшення податкового зобов`язання на загальну суму 1370280,00 грн., та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 137028,00 грн.,

№4 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 117937,00 грн.,

№4 року про застосування штрафу на суму 3400,00 грн

№4 про застосування штрафу на суму 628994 грн. 00 грн. ( а.с.12-19).

Зі змісту акта перевірки вбачається, що позивачем занижене податкове зобов`язання на загальну суму 58127 грн., в т.ч. за квітень 2022 року, на суму 2617 грн., за травень 2022 року на суму 5614 грн., за червень 2022 року на суму 10600 грн, за липень 2022 року в сумі 9496 грн, за серпень 2022 року на суму 17907 грн, за вересень 2022 року в сумі 11893 грн., оскільки, у відповідності до договорів оренди ФОП ОСОБА_1 повинна була виставити до сплати орендарями рахунки на відшкодування комунальних послуг та відповідно до п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України зобов`язана нараховувати податкові зобов`язання з ПДВ. Фактично податкові зобов`язання з податку на додатну вартість не нараховувались.

Також, заниженням обсягів реалізації товарів ( робіт, послуг) з відповідним заниженням сум ПДВ по сплаті до бюджету, на думку податкового органу, є внесення на розрахунковий рахунок позивача фізичними особами готівкових коштів як передоплату за товари, що зобов`язувало позивача складсти та зареєструвати податкові накладні. Відповідно податковим органом збільшено податкові зобов`язання на на загальну суму ПДВ 820667 грн., у т.ч. за квітень 2022 - в сумі 54000 грн, за травень 2022 - в сумі 169167 грн., за червень 2022 в сумі 241667 грн, за липень 2022 в сумі 138333 грн, за серпень 2022 в сумі 143333 грн, зр вересень 2022 в сумі 74167 грн.

Крім того, відповідач вказує про заниження орендної плати по операціях з пов`язаною особою, в порушення п. 188.1 ст. 188, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, позивачем занижено податкове зобов`язання на загальну суму ПДВ 603706 грн., в т.ч. за квітень 2022 р. в сумі 112385 грн, за травень 2022 р. в сумі 112510 грн., за червень 2022 р. в сумі 103233 грн., за липень 2022 р. в сумі 103233 грн, за серпень 2022 р. в сумі 86173 грн., за вересень 2022 р. в сумі 86172 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Згідно п. 2 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.1,3 розділу ІІ Порядку №727 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки, згідно п.4 Розділу II Порядку №727, повинен містити всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 5 Розділу ІІ Порядку №727 передбачено, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Таким чином акт перевірки має бути оформлений відповідно до встановлених стандартів якості, зокрема щодо доказовості, обов`язковості висновків, первинних документів, суміжності порушення податкового законодавства, коригування податкової звітності, алгоритму діяльності суб`єктів господарювання, розуміння діяльності підприємства, обставин укладання контрактів, відомостей про розрахунки, операцій з цінними паперами, відомостей про основні фонди і запаси, відомостей про заборгованість та зв`язок з господарською діяльністю.

У випадку встановлення в ході проведення перевірки порушень податкового законодавства, контролюючий орган повинен скласти акт перевірки, в якому описати виявлене порушення з посиланням на первинні документи, які його підтверджують.

Частиною 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У свою чергу первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

В силу положень ч. 3 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Таким чином суд зауважує, що суть документальної перевірки полягає саме у перевірці первинних бухгалтерських та податкових документів, які підтверджують правильність нарахування платником податків податкових зобов`язань, та такі висновки не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, суд вважає, що акт перевірки не відповідає наведеним вимогам, відтак не може бути підставою для притягнення платника податків до юридичної відповідальності.

Так, у акті перевірки контролюючим органом зазначено, що ФОП ОСОБА_1 має у власності нежитлові приміщення, по яких несе витрати з газопостачання, водопостачання/водовідведення та за споживання електроенергії, які відповідно до договорів оренди повинні відшкодовуватись орендарями на підставі окремо виставлених рахунків на відшкодування понесених витрат. Фактично рахунки ФОП ОСОБА_1 не виставлялись, а витрати орендарями не відшкодовувалися (окрім витрат липня 2022 року на суму 9454, 58) грн. Водночас, умовами договорів оренди ( а.с. 69-101) не передбачено автоматичної сплати орендарями комунальних послуг. Факт надання послуг, їх обсяги, вартість встановлюється на підставі додаткових розрахунків, або включено в розрахунок вартості орендної плати. Отже, без укладання первинного документу - розрахунку, факт надання комунальних послуг не виникає. При цьому, акт перевірки не містить жодних посилань на підтвердження факту передачі комунальних послуг та не визначає за яким саме приміщенням, і в якому розмірі було повинно бути розраховано додаткове податкове зобов`язання, з огляду на те, що позивач частину приміщень надає в оренду, а частину використовує для ведення власної торгівельної діяльності.

Таким чином відповідачем визначене податкове зобов`язання за послугами, які на дату перевірки не виникли, не визначені ані в грошовому, ані в кількісному еквіваленті, тобто без доказів факту надання комунальних послуг орендарям, а також без доказів використання таких послуг поза межами господарської діяльності Позивача. Наведені обставини виключають обов`язок нараховувати податкові зобов`язання у відповідності до п.п. "г" п. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України.

Також судом встановлено та зафіксовано актом перевірки, що в період часу з 01.04.2022 по 30.09.2022 відбувалося внесення готівкових коштів громадянами: ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 , а саме в квітні 2022 - в сумі 324 тис. грн., в травні - в сумі 1015 тис. грн., в червні 2022 - в сумі 1450 тис. грн., в липні 2022- в сумі 830 тис. грн., в серпні 2022 - в сумі 860 тис. грн., в вересні 2022 - в сумі 445 тис. грн. з призначенням платежу «готівкові надходження власних коштів суб`єкта господарювання через касу ч/з (ПІБ)».

Виявивши ці обставини, контролюючий оран дійшов висновку, що такі фінансові операції слід врахувати в податковому обліку, як попередню оплата за товари, на його думку, кошти у сумі 4924002 грн., є кредиторською заборгованістю перед покупцями та повинні обліковуватись станом на кінець перевіряємого періоду, тому відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України повинні були складені та зареєстровані податкові накладні. Проте, жодних посилань на докази, що підтверджують здійснення господарських операцій по придбанню товарів між фізичними особами та позивачем в акті перевірки не наведено. Водночас, зі змісту пояснень фізичних осіб, наданих податковому органу ( а.с.193,195,198,201), вбачається, що грошові кошти належать ОСОБА_1 , внесені за її проханням, договорів купівлі-продажу товарів, робіт, послуг з ОСОБА_1 ними не укладалось.

Таким чином, висновок податкового органу про фактичне заниження обсягів реалізації товарів та заниження сум ПДВ грунтується на припущеннях контролюючого органу. При цьому в судовому засіданні ні представник відповідача, на свідок ( особа, яка проводила переврку) також не обгрунтували такий висновок, не змогли пояснити, чому внесення коштів в даному випадку кваліфіковане як господарська операція саме з купівлі-продажу, а не як будь-які інші правочини.

В частині заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 1488217,00 грн. у результаті заниження орендної плати по операціях з пов`язаною особою, суд зазначає таке.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач здає ТОВ «Торгівельно - виробничий комплекс «РОНА МАРКЕТ» в оренду нежитлові приміщення, за адресами:

м. Суми, вул. Воровського, 4/1, загальна площа якого 11064 кв.м., згідно договору № б/н від 01.01.2020, орендована площа 7642,90 кв.м., орендна плата становить 99357,7 грн. на місяць. Згідно додаткової угоди №1 від 01.01.2022 орендована площа складає 1900 кв.м.

за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору № б/н від 18.12.2020, орендована площа 290 кв.м, орендна плата 3000 грн. за місяць;

за адресою: АДРЕСА_2 згідно договору № б/н від 11.02.2022 орендована площа 1154 кв.м, орендна плата 34629 грн. на місяць.

ФОП ОСОБА_1 є директором, засновником та бенефіціаром ТОВ "Торгівельно - виробничий комплекс "РОНА - МАРКЕТ". Наведені обставини визнаються сторонами та відображені також у акті перевірки.

Протягом квітня-вересня 2022 року ФОП ОСОБА_1 не нараховувала податкові зобов`язання з орендної плати ТОВ «Торгово-виробничий комплекс «Рона -Маркет», як визначив податквий орган на загальну суму ПДВ 603706 грн., в т.ч. за квітень 2022 року в суму 112385 грн, за травень 2022 року на суму 112 510 грн, за червень 2022 року на суму 103233 грн, за липень 2022 року на суму 103233 грн, за серпень 2022 року в сумі 86173 грн., за вересень 2022 року в сумі 86172 грн. Як зазначено в акті перевірки, відповідно до п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування податком на додану вартість постачання послуг не може бути нижче придбання таких послуг, а база самостійно виготовлених послуг не може бути нижче звичайних цін. При цьому, відповідач посилається на п. 170.1.2 ст. 170 Податкового кодексу України, який визначає порядок визначення податковим агентом доходу від надання в оренду об`єкта нерухомості.

Рішенням Сумської міської ради від 12 листопада 2021 року № 212-МР встановлено, що на 2022 рік мінімальна вартість місячної орендної плати 1 м2 загальної площі нерухомого майна для іншої комерційної діяльності складає 68,16 грн./м2. Рішенням Путивльської міської ради №1311-МР від 28 лютого 2018 р. встановлено, що на 2022 рік мінімальна вартість місячної орендної плати 1 м2 загальної площі нерухомого майна для іншої комерційної діяльності складає 38,08 грн./ м. кв. Рішенням Конотопської міської ради від 29 серпня 2012 року встановлено, що на 2012 рік мінімальна вартість місячної орендної плати 1 м2 загальної площі нерухомого майна для іншої комерційної діяльності на 2022 р. складає у м. Конотоп, вул. Вирівська - 18,0 грн./l м. кв. ( а.с. 219-224).

Водночас, перевіркою не враховано, що до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ « Торгівельно-виробничий комплекс «Рона- Маркет» було укладено додаткову угоду №1 від 01.01.2022 року, за якою площу орендованого приміщення було зменшено з 7642,9 кв. м до 1900 кв.м. Крім того, в зв`язку з введенням воєнного стану листом №01/03 від 01 березня 2022 року ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» звернулось до ФОП ОСОБА_1 за звільненням від сплати орендної плати, за весь час, протягом якого майно не могло бути використане внаслідок військової агресії проти України. Сторони узгодили звільнення від орендної плати на період дії воєнного стану в Україні ( а.с. 58, 59). Такії дії узгоджуються з положеннями ст.627, 672 Цивільного кодексу Ураїни.

Враховуючи, що орендар був звільнений від орендної плати з квітня по липень 2022 року, то донарахування податкових зобов`язань за цей період суперечить вимогам п. 198.5. ст. 198. Податкового кодексу України.

Зважаючи на те, що наведені операції не є операціями з постачання товарі (робіт) послуг, які є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, відповідно у позивача відсутній обов`язок виписувати податкові накладні в результаті їх здійснення, тому підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено обґрунтованість висновків про порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.5 ст. 198 п. 200.1, п.200.2, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення не відповідають критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, позовні вимоги про визнання їх протиправним та скасування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Сумській області суму судового збору в розмірі 13420,40 грн., сплаченого при поданні позовної заяви згідно квитанції (а.с.10).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДПС у Сумській області ( , вул.Іллінська,13, м.Суми,40009) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області:

№4 від 24 січня 2023 року про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1370280 ( один мільйон триста сімдесят тисяч двісті вісімдесят) грн.00 коп., та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 137028 ( сто тридцять сім тисяч двадцять вісім) грн.00коп.;

№4 від 24 січня 2023 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 112220 ( сто дванадцять тисяч двісті двадцять) грн.00 коп.;

№4 від 24 січня 2023 року про застосування штрафу на суму 3400 ( три тисячі чотириста) грн.00 коп.;

№4 від 24 січня 2023 року про застосування штрафу на суму 628994 ( шістсот двадцять вісім тисяч дев"ятсот дев"яносто чотири) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 13420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. в рахунок повернення судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 26 жовтня 2023 року.

Суддя Л.М. Опімах