Справа № 400/1759/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/1759/23

Перша інстанція: суддя Селіщева Л.І.,

повний текст судового рішення

складено 29.05.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній службі України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00005216 від 16 лютого 2023 року.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2023 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, без встановлення усіх обставин вчинення позивачем спірного правопорушення, а також із застосуванням норм матеріального права, що втратили чинність.

Крім того, апелянт наголошує, що саме позивач є особою, яка має нести адміністративну відповідальність у межах спірних правовідносин, оскільки відомостей про іншого користувача належного йому транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не внесено.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії АА № 00005216 від 16 лютого 2023 року, винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспортні, притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а також накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розміром 17 000,00 грн.

При цьому, вказаною постановою встановлено, що 10 січня 2023 року об 23:18 на а/д Н-03 Житомир-Чернівці (км. 246+654), транспортний засіб Mersedes-Benz Atego ( НОМЕР_1 ), рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в пункті 22.5 ПДР України, а саме із перевищенням загальної маси транспортного засобу на 15,235 % (2,742 тонни), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тонн.

Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як оскаржувана постанова не містить усіх необхідних реквізитів, а також містить недостовірні виміри ваги автомобіля позивача, з чим не погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

При цьому, відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, в частині фактичної маси для двовісних вантажних автомобілів, на дорогах державного значення 18 тонн.

Між тим, Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (далі Інструкція № 512).

Згідно п. 1 розділу І Інструкції № 512, ця Інструкція визначає процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - уповноважена посадова особа) відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно п. 1 розділу ІІ Інструкції № 512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

При цьому, додатком № 1 до Інструкції № 512 є шаблон постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00005216, прийнятої 16 лютого 2023 року.

Зазначеною постановою на позивача, як власника вантажного автомобіля MERCEDES-BENZ ATEGO ( НОМЕР_1 ), накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а саме за перевищення граничної маси автомобіля, яка дозволяє рух автомобільними дорогами, на 15,235 %.

Між тим, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зроблено висновок, що оскаржувана постанова, всупереч вимогам Інструкції № 512, не містить наступної інформації: смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, номер вісі, допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, у розділі «Інформація про технічний засіб»: код, тип обладнання, серійний номер.

В свою чергу, за наслідком аналізу вимог Інструкції № 512, у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови, колегією суддів не встановлено відповідних вимог до оформлення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Крім того, судом першої інстанції зроблено висновок про протиправність оскаржуваної постанови, так як спірне правопорушення зафіксовано за допомогою технічного засобу WIM14 14, строк дії свідоцтва про повірку відповідного технічного засобу закінчився 16 червня 2022 року.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано, що постановою КМУ «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» від 05 квітня 2022 року № 412, установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, якими він керувався при задоволенні позовних вимог у даній справі, є помилковими.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача про те, що його транспортний засіб не перевищував допустимих вагових параметрів, а також про те, що позивач не є належним суб`єктом адміністративної відповідальності у межах спірних правовідносин.

В свою чергу, з метою ухвалення законного та обґрунтованого рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, з аналізу вимог ПДР України, у редакції, чинній на момент вчинення спірного правопорушення, вбачається, що рух двовісних вантажних автомобілів на дорогах державного значення допускається у разі, коли їх фактична маса не перевищує 18 тонн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковими доводи позивача про те, що гранична маса вантажного автомобіля, яка дозволяє його рух на дорогах, не може перевищувати 40 тонн.

Крім того, колегія суддів не приймає доводів позивача про те, що він не є належним суб`єктом адміністративної відповідальності у межах спірних правовідносин.

Так, згідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Тобто, суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є фізична особа, або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

В даному випадку, позивач є власником транспортного засобу, який під час руху автомобільними дорогами не відповідав вимогам п. 22.5 ПДР, а тому саме позивач має нести адміністративну відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суб`єктом владних повноважень правомірно прийнято оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального і процесуального права при розгляді даної справи, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2023 року - скасувати, ухваливши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Судові витрати, а саме сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви - покласти на ОСОБА_1 .

Судові витрати, а саме сплачений Державною службою України з безпеки на транспорті судовий збір за подання апеляційної скарги - покласти на Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян