Справа № 620/4504/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4504/21 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФ України в Чернігівській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Чернігівській області щодо не нарахування та невиплати позивачу, з 17.07.2018, підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Чернігівській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 позов задоволено повністю.

Вказане рішення набрало законної сили 15.07.2021 у відповідності до ч.1 ст.255 КАС України.

24.01.2023 позивач подала до суду першої інстанції заяву в порядку ст.383 КАС України (а.с.36-46), в якій просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Чернігівській області щодо не виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі № 620/4504/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Чернігівській області;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Чернігівській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі № 620/4504/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Чернігівській області про зобов`язання ГУ ПФ України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в радіоактивного забруднення, у розмірі, визначному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік);

- копію ухвали направити ГУ ПФ України в Чернігівській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

- встановити строк ГУ ПФ України в Чернігівській області для надання суду повідомлення про виконання окремої ухвали.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року заяву позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення суду повернуто заявнику.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що саме з моменту отримання письмової відповіді органу ДВС про невиконання відповідачем в примусовому порядку рішення суду позивачу стало відомо про порушення її прав і в межах десятиденного строку нею було подано відповідну заяву в порядку ст.383 КАС України.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. Будь-які його письмові пояснення щодо наявності підстав для застосування положень ст.383 КАС України матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Беручи до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, введення в Україні воєнного стану та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.ст.311-312 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції, повертаючи заяву, дійшов висновку, що про порушення своїх прав щодо невиконання відповідачем судового рішення позивач мала дізнатися з моменту закінчення строку, визначеного постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2022 АСВП № 70392422 (протягом 10 робочих днів), а тому відповідна заява подана після спливу строку, встановленого ч.4 ст.383 КАС України.

За наслідками перегляду ухвали суду в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 - 5 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що заява про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду подається протягом 10 днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та у такій заяві слід зазначити відомості, які передбачені у ч.2 ст.383 КАС України, зокрема, інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист по даній справі направлено на адресу позивача супровідним листом від 25.10.2021 №620/4504/21/73750/21 (а.с.35).

Вказаний виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання.

Листом від 19.01.2023 №790 ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено позивача, що 24.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №70392422, в якій зазначено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Повідомлено, що 09.12.2022 державним виконавцем було проведено перевірку виконання рішення суду боржником, в ході якої було встановлено, що боржником рішення суду не виконано. Про конкретні заходи вжиті на повне фактичне виконання рішення суду ГУ ПФ України в Чернігівській області не повідомило. Встановити поважність або неповажність причин невиконання рішення на момент проведення перевірки не вдалось, про що було складено акт державного виконавця та листом вих.№2500-0304-8/48425 від 20.12.2022 ГУ ПФ України в Чернігівській області повідомило про те, що боржником рішення суду виконано частково, а саме ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 17.07.2018. Доплата за період з 17.07.2018 по 31.08.2021 складає 138015 грн. 61 коп. Виплата коштів на виконання рішень суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. 17.01.2023 в зв`язку з невиконанням рішення суду боржником державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, в якій зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Цього ж дня копії постанови про накладення штрафу направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання (а.с.42-43).

Отже, саме з вказаного листа позивач дізналась про встановлення факту невиконання відповідачем судового рішення, внаслідок чого 17.01.2023 до нього було застосовано штрафні санкції в розмірі 5100,00 грн.

Натомість, завершення встановленого постановою державного виконавці від 24.11.2022 АСВП №70392422 десятиденного строку на добровільне виконання судового рішення не є тією обставиною, з якою норми процесуального законодавства пов`язують початок перебігу строку на подання заяви в порядку ст.383 КАС України.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ зазначав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Отже, враховуючи, що до своєї заяви (поданої 24.01.2023) позивачем було додано докази на підтвердження дати її обізнаності про невиконання боржником судового рішення в рамках виконавчого провадження №70392422, а саме лист органу ДВС від 19.01.2023 №790 (а.с.42-43) колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо порушення позивачем визначених ч.4 ст.383 КАС України строків подання заяви про визнання протиправною бездіяльності відповідача, допущеної при виконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду вiд 15.06.2021 року у справі №620/4504/21, а тому ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 про повернення заяви ОСОБА_1 є такою, що прийнята з порушення норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Також суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що подана в рамках ст.383 КАС України заява не може містити вимоги зобов`язального характеру, оскільки відповідно до ч.6 наведеної статті за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу, в той же час, положення ст.249 КАС України передбачають повноваження суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, процесуальним законодавством передбачено, що суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасовує таку ухвалу із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями здійснювати розгляд справи по суті заявлених вимог, виходити за межі вимог, надавати правову кваліфікацію відносинам сторін тощо.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що помилковість висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 про повернення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.383 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року про повернення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено 26 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма