Справа № 380/15780/21
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/15780/21 пров. № А/857/12090/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Довгої О.І., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу 7 прикордонного Карпатського загону (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі №380/15780/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції Братичак У.В., місце ухвалення м. Львів, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дата складання повного тексту 07.06.2023),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що під час проходження військової служби грошове забезпечення йому виплачено у розмірі меншому ніж законодавчо визначено, оскільки відповідач у період 2009 - 2018 років виплачував йому надбавку за кваліфікацію у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру. На переконання позивача, із дати набрання чинності Інструкцією № 425 йому належала до виплати надбавка за другу класну кваліфікацію у розмірі 5 відсотків посадового окладу, за першу класну кваліфікацію у розмірі 8 відсотків посадового окладу, а за класну кваліфікацію «Майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу.

Крім того, відповідно до Додатку 25 до Постанови № 1294 для військовослужбовців встановлено одноразовий додатковий вид грошового забезпечення - винагороду за тривалість безперервної військової служби залежно від тривалості безперервної календарної військової служби за 20 років у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, а за 25 років у розмірі 2 посадових окладів та окладів за військовим званням. Однак, всупереч вищезазначеним нормам права відповідач здійснив вказану виплату у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

Також позивач зазначає, що упродовж 2016-2018 років (до лютого 2018 року) йому виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, яка, на його думку, протиправно не включена відповідачами до місячного грошового забезпечення, з якого проведено розрахунок допомоги на оздоровлення у 2016-2017 роках.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за періоди з грудня 2009 року по листопад 2010 року, з грудня 2010 року по квітень 2015 року, з травня 2015 року по лютий 2018 року, а також винагороди за тривалість безперервної 20-ти та 25-ти річної календарної військової служби у розмірі 50% від законодавчо встановленого. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію у місяцях фактичної виплати за періоди з грудня 2009 року по листопад 2010 року, з грудня 2010 року по квітень 2015 року, з травня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі, визначеному у Додатку №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу»: 2-й клас 5 відсотків від посадового окладу, 1-й клас 8 відсотків від посадового окладу та клас «Майстер» - 11 відсотків від посадового окладу, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 20-ти та 25-ти річної календарної військової служби, у розмірі, визначеному у Додатку №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу»: 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням та 2 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням відповідно, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у 2016 та 2017 роках без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» №889 від 22.09.2010. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу на оздоровлення у 2016 та 2017 роках, з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» №889 від 22.09.2010, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт вказує на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007, наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України та додатку 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 позивачу була нарахована та виплачена надбавка за кваліфікацію, а також винагороди за тривалість безперервної 20-ти та 25-ти річної календарної військової служби в обсязі 50 відсотків, установленого законом розміру відповідно до вимог законодавства та п.7 Постанови № 1294.

Апелянт зазначає, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 щомісячна додаткова грошова винагорода відповідно до п. 8 Інструкції про розміри і порядок виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України № 73 від 02.02.2016 не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 проходив військову службу у спірні в цій справі періоди у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 01.07.2020 № 228-ОС ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас на підставі пп. «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту).

Згідно з наказом начальника прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 01.08.2020 №269-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення 01.08.2020.

З архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення позивача за 2009-2018 роки встановлено, що ОСОБА_1 в межах спірних виплат виплачено:

- за період з грудня 2009 року по листопад 2010 року включно, з грудня 2010 року по квітень 2015 року включно, з травня 2015 року по лютий 2018 року включно надбавку за кваліфікацію у розмірі 50% від розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 за 2-й клас 5 відсотків від посадового окладу, за 1-й клас 8 відсотків від посадового окладу та за клас Майстер - 11 відсотків від посадового окладу;

- у червні 2012 року винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби 648,75 грн., у розмірі 50% від розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007;

- у липні 2017 року винагороду за тривалість безперервної 25-ти річної календарної військової служби 865,00 грн., у розмірі 50% від розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007;

- у червні 2016 року та серпні 2017 року грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 5422,73 грн. та 5504,90 грн., відповідно.

Позивач звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, що відповідачем, на його думку, протиправно:

- виплачена надбавка за кваліфікацію за період з грудня 2009 року по листопад 2010 року включно, з грудня 2010 року по квітень 2015 року включно, з травня 2015 року по лютий 2018 року включно, а також винагорода за тривалість безперервної 20-ти та 25-ти річної календарної військової служби у розмірі 50% від встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 розміру;

- виплачено допомогу на оздоровлення у червні 2016 року та серпні 2017 року, обчислену без урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889;

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частини друга і третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

07.11.2007 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 1294), яка набрала чинності із 01.01.2008.

Постановою №1294 затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови, у тому числі надбавка за кваліфікацію та винагорода за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 11 Постанови № 1294 надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Наведені приписи дають підстави вважати, що Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби України упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

Одночасно, у пункті 7 Постанови № 1294 зазначено, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

З аналізу наведених норм слідує, що до моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру.

З архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 судом вище встановлено, що відповідачем за період з грудня 2009 року по листопад 2010 року включно, з грудня 2010 року по квітень 2015 року включно, з травня 2015 року по лютий 2018 року включно виплачено позивачу надбавку за кваліфікацію у розмірі 50% від розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 за 2-й клас 5 відсотків від посадового окладу, за 1-й клас 8 відсотків від посадового окладу та за клас «Майстер» - 11 відсотків від посадового окладу.

Судом встановлено, що у червні 2012 року та у липні 2017 року відповідачем виплачено позивачу винагороду за тривалість безперервної 20-ти та 25-ти річної календарної військової служби у розмірі 50% від розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007.

Військова частина НОМЕР_1 як на правомірність своїх дій в частині виплати позивачу надбавки за кваліфікацію та винагороди за тривалість безперервної календарної військової служби у розмірі 50% від встановленого Постановою №1294 розміру посилається на те, що щорічно Адміністрацією ДПС України на підставі Закону України «Про Державний бюджет України» та інших законів видавалися накази та розпорядження, яким було встановлено виплату додаткових видів грошового забезпечення здійснювати у розмірах, які виплачувалися позивачу.

Надаючи правову оцінку вищенаведеним доводам, суд звертає увагу, що 20 травня 2008 року на виконання пункту 2 Постанови №1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення Державної прикордонної служби України, яка набрала чинності 29.06.2008 (далі Інструкція № 425).

У розділі ІІІ цієї Інструкції визначено порядок, умови та розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу ІІІ цієї Інструкції особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу;

Відповідно до підпункту 3.25.1 пункту 3.25 розділу ІІІ Інструкції № 425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби в таких розмірах: 15 років 1 розмір посадового окладу і окладу за військовим званням; 20 років 1,5 розміру посадового окладу і окладу за військовим званням; 25 років 2, 0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням; 30 років 2,5 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням; 35 і кожні наступні п`ять років 3,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням.

Таким чином, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року № 425 упорядковано додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294.

А тому, з 29.06.2008 дати набрання законної сили Інструкції № 425 виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294, в тому числі і надбавки за кваліфікацію та винагороди за тривалість безперервної військової служби, здійснюється у розмірах, встановлених цією Інструкцією.

Таким чином, з 29.06.2008 у відповідача існував обов`язок щодо виплати позивачеві надбавки за кваліфікацію та винагороди за тривалість безперервної календарної військової служби у розмірі, встановленому у додатках 25-28 до Постанови №1294 та підпункту 3.13.1 пункту 3.13, підпункту 3.25.1 пункту 3.25 розділу ІІІ Інструкції № 425, а не у розмірі 50 відсотків від установленого розміру у Додатках до постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі № 808/8403/13-а, а тому суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує такий при вирішенні цієї справи.

Таким чином, відповідач всупереч вищезазначеним нормам права протиправно здійснив виплату позивачу надбавки за кваліфікацію за період з грудня 2009 року по листопад 2010 року включно, з грудня 2010 року по квітень 2015 року включно, з травня 2015 року по лютий 2018 року включно, а також винагороди за тривалість безперервної календарної військової служби у червні 2012 року та липні 2017 року у розмірі 50% від розміру, встановленого Постановою №1294.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу надбавку за кваліфікацію у місяцях фактичної виплати за періоди з грудня 2009 року по листопад 2010 року включно, з грудня 2010 року по квітень 2015 року включно, з травня 2015 року по лютий 2018 року включно, а також винагороди за тривалість безперервної календарної військової служби відповідно до Додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».

Щодо позовних вимог в частині виплати відповідачем допомоги на оздоровлення без урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова № 899), встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Як передбачено пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.05.2008 №425 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 р. за №537/15228 (далі Інструкція №425).

Так, п.п.3.7.1 п.3.7 Інструкції № 425 встановлено, що військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Із архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення позивачки встановлено, що відповідачем виплачено їй матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 5422,73 грн у червні 2016 року та 5504,90 грн у серпні 2017 року.

Як видно з особистих карток грошового забезпечення позивачки та не заперечується відповідачем, до складу грошового забезпечення, з якого позивачці здійснено обчислення допомоги на оздоровлення у червні 2016 року та серпні 2017 року не включено до складу місячного грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №889.

Як на підставу для неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого проводилися нарахування позивачеві допомоги на оздоровлення відповідач посилаються на положення Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 02.02.2016 №73, відповідно до п.8 якої винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Разом з тим, згідно з п. 2 Інструкції №73, виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям: 1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби; 2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п.8 Інструкції №73, винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

При цьому, застосовуючи вказану Інструкцію як спеціальний нормативно- правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті позивачу допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги, суд першої інстанції вірно врахував пріоритетність законів над підзаконними актами та дискрецію держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

Варто зауважити, що частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення необхідно застосовувати Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам цього Закону.

10.11.2021 Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 825/997/17 зазначила, що щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду повторює, що незалежно від того, чи перераховані всі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17).

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода не може вважатись одноразовою та повинна бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється допомога на оздоровлення, з огляду на що суд першої інстанції правильно вважав, що вимоги позивача у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 7 прикордонного Карпатського загону (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі №380/15780/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. І. Довга
В. З. Улицький