Справа № 588/2040/23
Суддя: Щербаченко М. В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/2040/23
№ провадження 2-а/588/18/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участі секретаря судового засідання Горлянд С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Позивач у вересні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що інспектором Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції неправомірно відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення від 14.09.2023 року серії БАБ №515910 за частиною 1 статті 122 та частиною 1 статті 121 КУпАП, якою на позивача накладено стягнення у вигляді 340 грн.

Копію оскаржуваної постанови позивач отримав відразу, але примірнику написано не розбірливо, зокрема, зазначено, що «не виконав вимогу дорожнього руху 3.3 «Рух вантажних заборонено» … встановлено шини різних моделей з різними типами малюнків протектора, чим порушив п.31.4.5 б ПДР, у зв`язку з чим було накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Примірник постанови, який вручено позивачу, непридатний для прочитання. Суть порушення прочитати неможливо, можливо вибірково розшифрувати.

Позивач вважає оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач 14.09.2023 здійснював рух на вантажному автомобілі на автодорозі м.Кременчук, був зупинений працівниками поліції. Інспектор підійшов та повідомив, що ОСОБА_2 нібито здійснив рух на заборонний знак «Рух вантажних автомобілів заборонено», який зі слів інспектора розміщено за декілька кілометрів звідси. Позивач стверджує, що жодних заборонних знаків на шляху його руху не було. , просив надати відеозапис його проїзду на заборонний знак, який не надали. Отже, ОСОБА_2 вважав, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, яке він не вчиняв, тому відсутній в його діях склад адміністративного правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 122 КУпАП.

ОСОБА_2 не погоджується з тим, що порушив вимоги пункту 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху, оскільки його не обвинувачували в тому, що шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо). Фактично на місці зупинки мова йшла про те, що начебто у причепі установлено шини різних моделей з різними типами малюнків протектора, хоча позивач заперечує посилаючись на те, що на всіх осях причепу було установлено шини однакових моделей з однаковими типами малюнків. Проте пункт 31.4.5. «г» для вантажних автомобілів забороняє експлуатацію з різними типами малюнків протектора, а тля всіх інших транспортних засобів, у тому числі для причепа заборонено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів і конструкцій. Отже, позивач вважає, що для причепа пункт 31.4.5 «г» не забороняє його експлуатацію з шинами різними типами малюнків протектора. Крім того, в оскаржуваній постанові не наведено жодних відомостей як про малюнок протектора на шинах, незрозуміло за якими ознаками інспектор вважав малюнки різними. Поряд з цим інспектор всупереч вимогам статті 265-1 КУпАП був за таких обставин затримати транспортний засіб та не склали Акт огляду на предмет невідповідності протектора шин визначеним Правилами дорожнього руху вимогам. Тому ОСОБА_2 вважав, що його також безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Посилаючись на указані обставини, позивач просив скасувати постанову від 14.09.2023 року серії БАБ № 515910 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 122 та частиною 1 статті 121 КУпАП та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Стислий виклад заперечень відповідачів

Представник Департаменту патрульної поліції Придибайло Б.О. подав відзив, в якому повністю заперечив проти позову, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_2 14.09.2023, близько 10 год. 20 хв. по вул. Велика Набережна, 29 в м.Кременчук керуючи вантажним транспортним засобом DAF XF 460 FAR, номерний знак. НОМЕР_1 з причіпом MILDNER TJW-18, номерний знак НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.п. 8.4 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статі 122 КУпАП, крім того керував ТЗ у якого на причепі на одній осі встановлені шини різних моделей з різним типом малюнку протектора, чим порушив п.п. 31.4.5 «г» ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Представник відповідача просив звернути увагу, що в адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату та час, вказані в оскаржуваній постанові, він керував вантажним транспортним засобом DAF XF 460 FAR, номерний знак НОМЕР_3 з причіпом MILDNER Т JW-18, номерний знак НОМЕР_2 та був зупинений працівником поліції, який повідомив про порушення ним Правил дорожнього руху.

Доводи позивача, викладені в адміністративному позові, що «під час руху на маршруті автомобіля не було встановлено жодних заборонних знаків» не заслуговують на увагу, оскільки, ця обставина не відповідає дійсності, що підтверджується доданим до відзиву фотознімком дорожнього знаку. Той факт, що водій під час руху на транспортному засобі не бачив вказаного дорожнього знаку не спростовує факту вчиненого ним правопорушення та не звільняє останнього від адміністративної відповідальності. Отже, доводи позивача мають оцінюватись судом критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

На місці зупинки транспортного засобу, в порядку статті 279 КУпАП інспектор поліції представився, повідомив водію про причину зупинки з детальним описом підстави зупинки, а саме порушення ним п.п. 8.4 «в» ПДР України. Під час з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи на запитання поліцейського: «Чому поїхали під знак?», позивач повідомив: «Весь час так їжджу!». Таким чином, водій в порушення п.п. 2.3 «б» ПДР України під час руху на транспортному засобі був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну. Також під час візуального огляду транспортного засобу інспектором поліції було виявлено порушення технічного стану вантажного автомобіля, а саме на одну вісь причина встановлено шини з різними моделями та типом малюнку протектора. Водій в усних поясненнях даного факту не заперечував. Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги статті 63 Конституції України, статтю 268 КУпАП. Письмові пояснення під час розгляду справи водій не надав, клопотань не заявляв, будь-яких доказів, в порядку статті 268 КУпАП, на підтвердження дотримання Правил дорожнього руху позивач на місці розгляду справи не надав. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто в присутності позивача та постанову оголошено негайно після розгляду справи, копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи.

Процесуальні дії та заяви учасників справи

Ухвалою судді від 28.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін.

Від позивача 03.10.2023 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Від представника Департаменту патрульної поліції Придибайло Б.О. 12.10.2023 року надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.10.2023 витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію постанови та судовий розгляд було відкладено.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що інспектором ВМАЗ батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дерев`янком Олегом Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №515910 від 14.09.2023, якою на ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною статті 122, частиною 1 статті 121 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до копії постанови від 14.09.2023 серії БАБ №515910, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. за те, що ОСОБА_2 близько 10 год. 20 хв. по вул. Велика Набережна, 29 в м. Кременчук керуючи вантажним транспортним засобом DAF XF 460 FAR, номерний знак НОМЕР_1 з причіпом MILDNER TJW-18, номерний знак НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.п. 8.4 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП, крім того керував транспортним засобом у якого на причепі на одній осі встановлені шини різних моделей з різним типом малюнку протектора, чим порушив п.п. 8.4 «в», 31.4.5 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 121 КУпАП (а.с. 7).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року №3353, установлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).

Судом установлено, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення позивачем вимог пунктів 8.4 «в», 31.4.5. «б» ПДР України.

Відповідно до 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4.5 ПДР "Колеса і шини" забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Частиною 1 статті 121 КУпАП установлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, суд зазначає, що п.1.10 ПДР визначено, що причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Вантажний автомобіль - вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Таким чином, причіп, вантажний автомобіль та легковий автомобіль у розумінні ПДР є різними транспортними засобами.

При цьому, згідно пп. 34.1.5 "г" ПДР різний тип малюнку протектора на шинах однієї вісі є порушенням лише для вантажного автомобіля, різний малюнок протектора та шини різних моделей - для легкового автомобіля, а для причепу як транспортного засобу має значення встановлення на одну вісь транспортного засобу діагональних шин разом з радіальними, ошипованих і неошипованих, морозостійких і неморозостійких, шин різних розмірів чи конструкцій. Про малюнок проектора для причепів у цій нормі не йдеться.

Отже таких вимог, як встановлення на причеп шин з різними типами малюнків протектора вимоги п. 31.4.5 "г" ПДР не містять. Крім того, заборона експлуатації з шинами різних моделей установлена указаним пунктом ПДР лише для легкових автомобілів, що свідчить про те, що інспектор Дерев`янко О.М. безпідставно вважав порушенням вимог пункту 31.4.5 ПДР експлуатацію причепа на одній осі, якого встановлені шини різних моделей з різним типом малюнку протектора.

При цьому суд погоджується з доводами позивача про те, що в оскаржуваній постанові зазначено про порушення вимог пункту 31.4.5 «б», який містить іншу заборону, зокрема, заборону експлуатації транспортних засобів з шинами, що мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини, про що не йдеться у фабулі зазначеного інспектором Дерев`янком О.М. правопорушення. Посилання на порушення позивачем вимог пункту 31.4.5 "г" ПДР в оскаржуваній постанові відсутнє.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідач як доказ вчинення позивачем адміністративних правопорушень надав диск з відеозаписом та фотофайлом, з яких неможливо установити типи малюнків протектора на причепі.

Посилання відповідача у відзиві на те, що водій в усних поясненнях даного факту не заперечував суд не бере до уваги, оскільки на відеозаписі ОСОБА_2 не погоджується з інспектором. Крім того, навіть факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 177/525/17.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121 КУпАП.

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені інспектором Дерев`янком О.М. в основу спірної постанови від 14.09.2023 у частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Підпунктом «в» пункту 8.4 ПДР визначено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до пункту 3.3 розділу 33 ПДР дорожній знак Рух вантажних автомобілів заборонено. Забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знаку не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знаку, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Зона дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Згідно з частиною 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 251 КУпАП передбачає певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами у розумінні статті 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

За змістом частин першої-третьої статті 83 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

ОСОБА_2 у позові заперечив факт того, що був зупинений автомобіль в зоні дії знаку, що забороняє зупинку транспортного засобу.

Відповідачем на підтвердження правомірності спірної постанови до суду надано відеофайл на оптичному диску, на якому міститься відеозапис із відеореєстратора, на якому зафіксовано зупинений вантажний автомобіль на узбіччі дороги. На відеозаписі не зафіксовано місце установлення дорожнього знаку Рух вантажних автомобілів заборонено та факт проїзду керованого позивачем вантажного автомобіля в зоні його дії.

Наявне на оптичному диску фото із зображенням указаного дорожнього знаку суд не приймає як доказ порушення позивачем вимог пункту 8.4 «в» ПДР. З указаного фото неможливо установити місце його розташування, чи був він установлений на момент руху позивачем у цьому місці та зону дії указаного знаку і що в місці зупинки керованого позивачем вантажного автомобіля його дія не закінчилась.

Крім того, в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено надане суду фото, є лише посилання на засіб відеофіксації. У пункті 7 постанови «До постанови додаються» указано - «не додається».

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частина 2 статті 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки надані відповідачем суду докази у виді відео- та фотофайлу судом визнано неналежними, а сам факт скоєння правопорушення позивачем не може підтверджуватись лише тільки змістом постанови, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Беручи до уваги вищенаведені норми процесуального права та встановлені судом фактичні обставини, спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 536,80 грн. судового збору.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції необхідно стягнути судовий збір в сумі 536,80 коп.

Керуючись положеннями статей 9, 139, 242-246, 254, 255, 268, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №515910 від 14.09.2023 року, винесену інспектором ВМАЗ батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ДЕРЕВ`ЯНКОМ Олегом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 121 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 26.10.2023 року.

Позивач

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач

Департамент патрульної поліції, адреса: вул.Федора Ернста, 3 м.Київ,

Суддя М.В. Щербаченко