Справа № 161/11745/23
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/242/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області сержанта поліції Миронюка Богдана Олександровича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області сержанта поліції Миронюка Б. О., УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що 30 червня 2023 року поліцейський відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області, сержант поліції Миронюк Б. О. протиправно склав відносно неї постанову серії ЕАС № 7253821 від 30 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності вищевказаною постановою є незаконним та необґрунтованим. Мотивуючи свою позицію, позивач зазначає, що 30 червня 2023 року вона рухалась автомобільною дорогою Р-14 Луцьк- Дольськ, після проїзду с. Оконськ, при під`їзді до перехрестя з автомобільною дорогою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, маючи намір повернути ліворуч в сторону м. Ковель, вона зайняла відповідну смугу руху. Під час розгляду справи поліцейський їй повідомив, що вона вчинила адміністративне правопорушення, а саме: перетнула вузьку суцільну лінію. З його слів вона зрозуміла, що місце можливого вчинення правопорушення є автодорога Р-14 Луцьк-Дольськ, однак суб`єкт владних не надав їй жодного доказу на підтвердження порушення нею Правил дорожнього руху. Позивач вказує, що зазначені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності, адже поліцейський подав їй сигнал про зупинку ще до того як вона виїхала на автодорогу М-07 Київ-Ковель-Ягодин, а тому вказаного у постанові правопорушення вона вчинити не могла. Зазначена в оскаржуваній постанові фабула правопорушення містить неправдиві відомості щодо місця вчинення правопорушення: дорога М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 382 км, 400 м. Крім того, до оскаржуваної постанови не надано жодного доказу на підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі наведеного позивач просить визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕАС № 7253821 від 30 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 28 серпня 2023 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, відповідачам встановлено строк для подання відзиву.

19 вересня 2023 року від представника відповідача УПП у Волинській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що 30 червня 2023 року о 09 год 02 хв при здійсненні патрулювання поліцейським роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Миронюком Б. О. зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 (як встановлено в подальшому водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 ) перетнула вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, де це заборонено, чим порушила п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Встановивши особу водія ОСОБА_1 та факт вчинення нею адміністративного правопорушення, було розпочато розгляд справи про притягнення водія до адміністративної відповідальності. Позивачу було роз`яснено суть вчиненого ним правопорушення, права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП. За результатами розгляду справи було винесено оскаржувану постанову. Суб`єкт владних повноважень вказує, що відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів зберігаються протягом місяця, а тому на час подання цього відзиву такі відеозаписи не збереглись. Разом з тим, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, до відзиву додаються відеозаписи з автомобільного відеореєстратора. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2 ст. 77 КАС).

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7253821 від 30 червня 2023 року, складеною поліцейським роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Миронюком Б. О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а. с. 7).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 30 червня 2023 року о 09 год. 02 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 382 км 400 м, не виконала вимогу дорожньої розмітки, перетнула вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, де це заборонено, чим порушила п. 8.5.1 Правил дорожнього руху (а. с. 7).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів, зокрема, за порушення вимог дорожньої розмітки проїзної частини доріг.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.

Згідно з п. 8.5.1 Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Установлено, що суб`єкт владних повноважень, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, зазначає в оскаржуваній постанові, що до цієї постанови додаються відео з нагрудної камери поліцейського та з відеореєстратора.

Дослідивши відеозаписи, надані стороною відповідача, суд дійшов висновку, що такі докази достовірно не підтверджують порушення водієм транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 382 км 400 м, Правил дорожнього руху. З відео неможливо встановити марку транспортного засобу, його номерний знак, а також факт перетину водієм цього транспортного засобу дорожньої розмітки в місці, де це заборонено.

З врахуванням наведеного, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, зокрема, оскаржувана постанова не містить вказівки на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідач, суб`єкт владних повноважень не спростував доводи позивача, не надав суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а тому суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 в частині вимог до УПП у Волинській області про скасування постанови підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області сержанта поліції Миронюка Б. О. суд зазначає, що посадова особа, яка перебуває у трудових стосунках з УПП у Волинській області не є належним відповідачем у цій справі, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині зазначених позовних вимог.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, яка висловлена у постанові ВС/КАС у справі № 742/2298/17 від 17 вересня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адмінстягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у відповідних нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання оскаржуваної постанови протиправною до задоволення не підлягають, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, до повноважень місцевого загального суду не входить визнання дій противоправними.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме: в частині вимог позивача до УПП у Волинській області про скасування постанови.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача УПП у Волинській області на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору в розмірі 536,80 гривень.

Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Миронюка Богдана Олександровича від 30 червня 2023 року серії ЕАС № 7253821 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь