Справа № 389/3434/23
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/27/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 04 жовтня 2023 року подав до суду вказану позовну заяву, в якій просить скасувати постанову про накладання на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА №1164059 від 02 вересня 2023 року винесену інспектором 1 відділу (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Переверзевим Д.М. на суму 3400 грн. Крім того, подав заяву, в якій просив поновити йому строк звернення до суду.

Вимоги обгрунтував тим, що 02 вересня 2023 року близько 18:00 рухався на велосипеді додому по вул.Польовій у селищі Знам`янка. Побачив, що на вулиці стоїть група підлітків, а біля них ходить собака. Коли порівнявся з групою підлітків, хтось із них крикнув слово «фас», після чого собака напала на нього. Він зупинився і відігнав собаку грудками. Хтось з групи закричав, що вони йому «ще покажуть».

Пізно ввечері 02 вересня 2023 року знаходився вдома, почув крики нецензурної лайки в його бік, біля його будинку і гуркіт каміння по його вікнам. Завдяки тому, що у будинку на вікнах стоять грати, розбиття вікон не відбулося. Після цього він зателефонував на лінію «102» та повідомив про вчинення хуліганських дій групою осіб стосовно нього та його майна.

Наряд поліції прибув за викликом, і працівник поліції ОСОБА_2 не приийнявши заходів щодо розшуку та затримання осіб, які вчинили хуліганські дії, не провівши з`ясування обставин неправомірних дій групи осіб стосовно нього та не встановивши винуватців нападу на його оселю, почав звинувачувати його у незаконному виклику наряду поліції і зрештою склав постанову ЕГА №1164059 по справі про адміністартивне правопорушення за ст.183 КУпАП, якою наклав на нього адміністратвине стягнення за вчинення вказаного правопорушення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Вважає, що дії поліцейського щодо притягнення його безпідставно до адміністратвиної відповідальності є ганебними та недостойними як працівника правоохоронного органу. Скористатись правом на правову допомогу поліцейський не надав. При складанні оскаржуваної постанови поліцейським не були виконані вимоги Наказу МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. Постанова винесена з грубим порушенням ст.ст.268, 283 КУпАП. Адміністративне правопорушення в розумунні ст.9 КУпАП де зазначено, що адміністратвиним правоопрушенням визнається протиправна, вина дія чи бездіяльність, яка полягає на громадський порядок, він не вчиняв. Викладене в оскаржуваній постанові не відповідає дійсним обставинам справи, докази вчинення ним адміністратвиного правопорушення відсутні. Оскаржувана постанова винесена упереджено, незаконно, з підстав нарощування показників.

На обгрунтування пропуску строку звернення до суду зі вказаним позовом позивач вказує, що вперше позов про скасування постанови ЕГА №1164059 від 02 вересня 2023 року подав до суду в межах строку визначеного для подання позову. Проте, його позов було залишено без руху у зв`язку із наявними в ньому недоліками, а в подальшому ухвалою суду від 28 вересня 2023 року, яку він отримав 02 жовтня 2023 року, взагалі повернуто, так як недоліки усунуті не були. Отримавши ухвалу про повернення йому позовної заяви, він виправив зазначені в ній недоліки та знову 04 жовтня 2023 року подав до суду позовну заяву.

Позивач та його представник Урсаленко О.М. надали заяву, в якій просили задовольнити позовні вимоги та розглядати справу за їх відсутності, а також повернути позивачу помилково сплачений ним судовий збір.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. З відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області суду надіслано DVD-R диск з відеофіксацією обслуговування виклику зареєстрованого до ІКС ІПНП ЄО №8526 від 02 вересня 2023 року, яка відповідно до ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» букла зафіксована на нагрудну камеру.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 02 вересня 2023 року старшим лейтенантом поліції Бат. Роти відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Переверзевим Д.М. винесено постанову серія ЕГА №1164059 відповідно до якої на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 02 вересня 2023 року о 22:35 год по вул.Польова, 67 в смт Знам`янка Друга, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції ЄО8526 та повідомив інформацію, що йому неповнолітні діти побили вікна, хоча цього факту насправді не було, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст.183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Статтею 183 КУпАП визначено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

За приписами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію України» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг, зокрема, у сфері охорони прав і свобод людини.

Відповідно до ст.6 вказаного Закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В адміністративному позові позивач категорично заперечує свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Вказує, що наряд поліції викликав з підстав неправомірних (хуліганських) дій групи осіб стосовно нього та його майна.

До суду надано DVD-R диск з двома відео файлами, на яких зафіксовано, що за викликом ОСОБА_3 , 02 вересня 2023 року о 22:29 год до його домоволодіння прибув наряд поліції на службовому автомобілі. Через деякий час до працівників поліції з двору домоволодіння вийшов ОСОБА_1 , який був у нетверезому стані, що і сам не заперечував. Під час спілкування з працівниками поліції пояснив, що між ним та групою невідомих йому молодих людей відбувся конфлікт, останні йому погрожували зокрема і побити вікна, та він викликав наряд поліції. Насправді вікна йому ніхто не бив. Після зазначеного працівники поліції повідомили ОСОБА_3 , що стосовно нього буде винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за завідомо неправдивий виклик поліції.

Суд вважає, що оглянуті відеозаписи не доводять, що викликаючи поліцію позивач діяв з умислом,наперед знав, що в цьому немає ніякої необхідності, бажав даремного виїзду на місце виклику працівників поліції. Як він пояснював, поліцію викликав, бо між ним та невідомими особами виник конфлікт та вони йому погрожували.

Доказів, які б вказували, що конфлікту, про який вказує ОСОБА_1 , насправді не було та останній його вигадав суду не надано, свідки не встановлювались і не допитувалися, тобто оцінка обставинам, які зумовили позивача зателефонувати на лінію «102» не надавалась.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача про те, що виклик наряду поліції він здійснив з підстав захисту його прав та надання допомиги, суд вважає не доведеною наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП. А відтак, його неправомірно притягнуто до адміністартивної відповідальності за вказаною статтею та неправомірно накладено і адміністративне стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року ухваленій у справі №460/2864/18 зазначено, що повернення позовної заяви через недоліки в її оформленні не є поважною причиною пропуску цього строку. Однак, вирішуючи питання про поважність наведених позивачем причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої позовної заяви, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду. Невідкладне повторне подання належним чином оформленої позовної заяви після її повернення, свідчить про добросовісну поведінку.

Приймаючи до уваги вказану правову позицію Верховного Суду та те, що позивач без невиправданих затримок та зайвих зволікань, скористався своїм правом на повторне подання до суду позовної заяви, суд визнає причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Решта доводів та аргументів сторони позивача не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторони.

Крім того, позивачем за подання даної позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. та одночасно до матеріалі позовної заяви долучено копію пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 від 15 листопада 2019 року, з якого вбачається, що він є інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

За вказаного, відповідно до положень ст.7 ЗУ «Про судовий збір», зважаючи на клопотання позивача про повернення судового збору, суд приходить до висновку про повернення йому сплаченої за подання даного позову суми судового збору як зайво сплаченої.

Разом з цим, у зв`язку із задоволенням позову, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільнена від сплати судового збору, у відповідності до ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,6,9,20,72,77,90,132-134,159-162,242,244-246,257-263,286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою.

Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову серія ЕГА №1164059 від 02 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. - скасувати, а провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету сплачену ним, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 04 жовтня 2023 року у АТ КБ «Приватбанк» суму судового збору 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. Оригінал квитанції знаходиться в матеріалах адміністративної справи ЄУН 389/3434/23.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління національної поліції у Кіровоградській області, 7, вул.Чміленка, 41, м.Кропивницький.

Суддя Г.В. Берднікова