Справа № 589/2554/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 р.Справа № 589/2554/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Сидорчук О.М., вул. К.Маркса, 63, м. Шостка, Шосткинський, Сумська, 41100, повний текст складено 21.08.23 року по справі № 589/2554/23

за позовом ОСОБА_1

до Шосткинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2023 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Шосткинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Сумської області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що з оскаржуваною постановою не згоден, вважав її протиправною, такою, що підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення такою, що підлягає закриттю.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.08.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.08.2023 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Зокрема апелянт, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що протокол від 04 травня 2023 року, на підставі якого 05 травня 2023 року була винесена постанова, яку позивач оскаржує, є незаконним та не може бути підставою для притягнення його до відповідальності.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач не посилається на будь-які докази щодо повноважень капітана ОСОБА_2 відносно складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Позивач, вважає, що у ОСОБА_2 відсутні повноваження щодо складання протоколу в тому числі згідно ст.235 КУпАП України, пунктів 9. 12 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою кабінету міністрів № 154 від 22 лютого 2022 року.

Так, скаржник вказує, що згідно вищевказанного Положення до повноважень ТЦК та їх керівників входить лише "РОЗГЛЯД" справ про "притягнення" до адміністративної відповідальності та "накладання" адміністративного стягнення. "Складання" протоколу про адміністративне правопорушення", як повноваження ТЦК та його посадових осіб, а ні вищевказане Положення про ТЦК, а ні стаття 255 КУпАП України (яка містить перелік органів та осіб, які уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення) НЕ МІСТЯТЬ.

На думку скаржника, виклик до Шосткинського районного ТЦК та СП був недійсним та здійснювався неуповноваженою установою, що не породжувало в нього обов`язку з`являтись до нього.

Отже, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП України, висновок про порушення ним законодавства про мобілізацію та неявку за викликом є незаконним та необгрунтовним, що є підставою для скасування постанови від 05 травня 2023 року та рішення Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 21 серпня 2023 року.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 05.05.2023 начальником Шосткинського районного центру комплектування та соціальної підтримки винесено постанову № 188 в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопоршення, перебаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, військовозобов`язаний ОСОБА_1 згідно отриманої 25.03.2023 повістки зобов`язаний був з`явитись до Шосткинського РТЦК та СП 27.03.2023 о 08 год. 00 хв., однак у визначену дату та час за повісткою не прибув про причини своєї неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Справу про адміністративне правопорушення було розглянуто 05.05.2023 року начальником Шосткинського районного центру комплектування та соціальної підтримки за участю позивача та на підставі наявних у справі доказів та винесено постанову №188, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Позивач, не погодившись з притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану"постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, 27.03.2023 (дата вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 210 КУпАП є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Згідно вимог ст. ст.1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до абз. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно ч. 3, ч. 10 ст.1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ, військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово- облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

Статтями 15, 22 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ встановлено, що вік призовників до 27 років, від 27 років до 60 років - військовозобов`язані. За рішенням ВЛК при визнанні військовозобов`язаного не придатним до військової служби, громадянин може бути списаним з військового обліку за віком ще до досягнення 60 років.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю мають право на звільнення від призову на військову службу під час мобілізації. Отримання звільнення від призову на військову службу за мобілізацією застосовується за умови подання підтверджуючих документів до РТЦК та СП.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

Оцінюючи обставини, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень законодавства про військову службу, оборону та мобілізацію, громадянин мав прибути у строки вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити РТЦК та СП про поважність причин не прибуття за повісткою.

Так, 25 березня 2023 року ОСОБА_1 отримав повістку про прибуття до Шосткинського РТЦК та СП на 08:00 год. 27 березня 2023 року з метою уточнення облікових даних, проходження медичного огляду, про що в розписці позивач поставив свій підпис. Однак, ОСОБА_1 . Шосткинського РТЦК та СП 27 березня 2023 року за викликом не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.

Через неявку за повісткою старшим офіцером мобілізаційного відділення Шосткинського РТЦК та СП старшим лейтенантом ОСОБА_2 було подано рапорт на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та 28 березня 2023 року направлено звернення до Шосткинського районного управління поліції, форма якого затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 (додаток 20 до Постанови). Пунктом 56 якої визначено, що національна поліція за зверненнями районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ (додаток 20) здійснюють адміністративне затримання та доставления призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

04 травня 2023 року у супроводі представника поліції Пятницького О.Г. було доставлено до Шосткинського РТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Уповноваженою особою Шосткинського РТЦК та СП старшим офіцером мобілізаційного відділення капітаном ОСОБА_2 відносно Позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України та 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.). Також до позивача було доведено його права та обов`язки, які передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати роз`яснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі). Про доведення зазначених норм Позивачем у протоколі про адміністративне правопорушення було поставлено свій особистий підпис. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення Позивач від надання пояснень відмовився, про що є відповідний запис, зроблений уповноваженою особою, та підпис ОСОБА_1 . Також у протоколі є підпис Позивача про те, що він просить розглядати справу про адміністративне правопорушення без його участі, та те, що він отримав один примірник протоколу.

Згідно з частиною 2 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові, особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення): місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення: прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Після дослідження матеріалів справи та надання їм оцінки, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин неприбуття позивача 27.03.2023 до Шосткинського РТЦК та СП та наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Щодо тверджень позивача, що він підписував протокол від 04.05.2023 та постанову від 05.05.2023 та йому не надавали можливості з ними ознайомитися, а також на те, що його силою утримували в Шосткинському РТЦК та СП , то колегія суддів їх не приймає до уваги з огляду на таке.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Позивачем до матеріалів справи не було додано жодного доказу того, що в Шосткинському РТЦК та СП він перебував не з власної волі, що йому завдавали фізичних чи психічних страждань, зокрема не надав доказів того, що він звернувся до органів поліції чи інших уповноважених органів із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, не надав доказів звернення до суду із скаргами на незаконне затримання службовими особами територіального центру комплектування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що посилання позивача на примусовий характер дій військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно нього є не обґрунтованими.

Натомість відповідач надав суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які свідчать про правомірність прийнятої постанови.

Щодо доводів позивача, стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення складено неуповноваженою особою, а саме: старшим офіцером мобілізаційного відділення капітаном ОСОБА_2 та відсутності Шосткинського районного ТЦК та СП, як юридичної особи, та як слідство відсутність повноважень в посадових осіб цієї установи складати протоколи, виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та здійснення мобілізаційних заходів, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244'21, 244" 24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Статею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Тобто з викладеного вище можна зробити висновки, що протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

До таких відноситься і старший офіцер мобілізаційного відділення капітан ОСОБА_2 , оскільки він є уповноваженою посадовою особою Шосткинського районного ТЦК та СП відповідно до наказу №77 від 23.03.2023 року (а.с. 55). Вказаним наказом ОСОБА_2 надається право складати, підписувати та направляти на розгляд протоколи про адміністративні правопорушення, а також оформлювати відповідні матеріали та справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2023 №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення), які замінили собою військові комісаріати.

Відповідно до п.1 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до п.7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та м. Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та м. Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозді л районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до п.12 вказаного Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, іншими державними органами, підприємствами та громадянами на відповідній території.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, серед іншого, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення.

Тому начальником Шосткинського районного ТЦК та СП, полковником ОСОБА_3 правомірно було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за адміністративним протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 та винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються на базі діючих військових комісаріатів шляхом їх перетворення протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є правонаступниками військових комісаріатів, на базі яких вони утворюються.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про державну таємницю» та п. 5 Положення про ЄДРПОУ, затвердженого постановою КМУ від 22 червня 2005 року № 499, присвоєння ідентифікаційних кодів ЄДРПО суб`єктам, відомості про які становлять державну таємницю, здійснюється відповідними центральними органами виконавчої влади, яким Держкомстат передає ці коди для ведення відомчого обліку.

За змістом ч. 4 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань» визначено, що до єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю.

Отже, із зазначеного можна зробити висновки, що відомості про Шосткинський районний ТЦК та СП, як відокремлений підрозділ відповідного обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в реєстр юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань не заносяться, у зв`язку з тим, що вони становлять державну таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.08.2023 року по справі № 589/2554/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.08.2023 по справі № 589/2554/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 26.10.2023 року