Справа № 420/23069/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 19.12.2022 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 19.12.2022 р.

Позовні вимоги мотивує тим, що є пенсіонером з 2014 року та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 19.12.2022 р. переведено на пенсію за віком відповідно до Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, при цьому, відповідачем протиправно не застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався при розрахунку пенсії за віком, а саме за 2019-2021 роки. Вважає такі дії протиправними та такими, що порушують конституційні права на соціальний захист.

Ухвалою від 05.09.2023 р. відкрито провадження у адміністративній справі та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

20.09.2023 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, з 19.12.2022 р. за заявою позивача та долученими документам його переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при страховому стажі 36 років (стаж враховано по 31.01.2019 р.). Оскільки позивач з 23.12.2014 р. отримував пенсію за вислугу років як медичний працівник, то при розрахунку пенсії за віком врахований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, проіндексований відповідно до ч.2 ст.42 Закону № 1058. Отже, ОСОБА_1 не має законних підстав для призначення та виплати пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2019-2021 роки. Також зазначає, що згідно з пенсійним законодавством, прийняття рішень про поновлення виплати пенсії, про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії та визначення її розміру відноситься виключно до компетенції Пенсійного фонду. Крім того вказує на пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду без поважних на те підстав.

З урахуванням вимог п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 23.12.2014 р. ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" як медичному працівнику.

За заявою ОСОБА_1 від 19.12.2022 р. у зв`язку з досягненням ним 60-річного віку позивача переведено з пенсії за віком згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначено пенсію за віком за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при страховому стажі 36 років 0 місяців 11 днів (стаж враховано по 31.01.2019 р.).

З метою з`ясування обставин перерахунку, позивач 30.07.2023 р. звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із відповідною заявою.

Листом від 22.08.2023 р. № 23518-23224/К-02/8-1500/23 відповідач повідомив, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. На зазначених підставах при розрахунку пенсії за віком застосований показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався при розрахунку пенсії за вислугу років - 7405,03 грн., проіндексований згідно ч.2 ст.42 Закону.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно зі ст.8 Закону № 1058-IV громадяни України мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

Згідно зі ст.1 Закону № 1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом ст.10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Отже, вказана норма передбачає врахування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі ст.45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону № 1058-ІV регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Зазначені висновки щодо здійснення призначення пенсії, а не переведення згідно з ч.3 ст.45 Закону № 1058-ІV, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі № 876/5312/17.

Судом встановлено, що до 19.12.2022 р. позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", при цьому, призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV з 19.12.2022 р. відбулося вперше.

Тому при обчисленні пенсії за віком вперше відповідно до Закону № 1058-ІV слід застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Суд вказує, що в даному випадку відповідачем вчинено протиправну бездіяльність, яка виразилася у незастосуванні при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки, а не дії, як вказує позивач.

Таким чином, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ Одеській області щодо незастосування при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки.

Тож з`ясувавши спірні правовідносини, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту прав позивача, з огляду на визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незастосування при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок розміру пенсії за віком з 19.12.2022 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати отриманої в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2019-2021 роки, що не є втручанням у дискрецію суб`єкта владних повноважень через відсутність у відповідача права адміністративного розсуду.

Стосовно доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що враховуючи принцип презумпції належного урядування та те, що позивач не мав підстав сумніватись, що перерахунок його пенсії проведений у відповідності до законодавства, приймаючи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів, що позивача при переведенні на пенсію за віком згідно Закону № 1058 у 2022 році повідомлено про те, за які роки взято середньою заробітну плату (дохід) у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески при нарахуванні йому пенсії, а також те, що відповідь про обставини перерахунку з 19.12.2022 р. відповідач надав листом 22.08.2023 р. суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладені обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог лише у зв`язку з неправильним формулюванням способу захисту порушеного права, що не впливає на розмір судового збору, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 858,88 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) щодо незастосування при призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з 19.12.2022 р. пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) перерахунок розміру пенсії за віком з 19.12.2022 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати отриманої в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2019-2021 роки.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко