Справа № 160/26049/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про стягнення виконавчого збору від 18.09.2023 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 01.12.2022 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська вжито заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 забезпечити зустріч дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_4 . Так, 05.01.2023 року державним виконавцем Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Коломойцем К.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70632503 на підставі вказаної ухвали суду від 01.12.2022 року, а 18.09.2023 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору з позивача в розмірі 13 400 грн. Позивач вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена у виконавчому проваджені № 70632503, яке відкрито 05.01.2023 року, тобто через 9 місяців, що є порушенням ч.4 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, державним виконавцем невірно зазначено в усіх постановах дату ухвали суду, яка є виконавчим документом та підставою для відкриття виконавчого провадження, а саме вказано 12.12.2022 року замість правильної 01.12.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, в порядку ст.287 КАС України. Цією ж хвалою зобов`язано відповідача надати до суду завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № 70632503.
На виконання вимог ухвали суду від відповідача 24.10.2023 року надійшли заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що 18.09.2023 року начальником Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Півнем С.В., при здійсненні контролю за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання рішення суду, відповідно до вимог ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", проведено перевірку виконавчого провадження № 70632503 від 05.01.2023 р. В ході перевірки встановлено, що головним державним виконавцем не винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору відповідно до вимог п.3 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Враховуючи вищевикладене, постановою про перевірку виконавчого провадження № 70632503 зобов`язано усунути порушення та винести постанову про стягнення виконавчого збору. 18.09.2023 року керуючись вимогами ст.ст.3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження", головним державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору № 70632503 у сумі 13 400 грн. Враховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 25.10.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд цієї справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01.12.2022 року у справі № 202/8608/22 задоволено заяву адвоката Бєліка А.С., який діє в інтересах ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей вжито заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 забезпечити зустріч дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_4
05.01.2023 року головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Коломойцем К.В. розглянута заява стягувача про примусове виконання ухвали № 202/8608/22, виданої 12.12.2022 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про зобов`язання ОСОБА_1 забезпечити зустріч дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_4 та винено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70632503.
Постановою від 18.09.2023 року про перевірку зазначеного виконавчого провадження начальником Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зобов`язано головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Коломойця К.В., зокрема, винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.
18.09.2023 року головним державним виконавцем Коломойцем К.В., керуючись ст.ст.3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 13 400 грн.
Позивач пов`язує порушення своїх прав щодо винесення постанови від 18.09.2023 року про стягнення з нього виконавчого збору.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2020 р. № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон № 1404-VІІІ)
Згідно із ч.1 статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно із частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладений обов`язок вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.5 статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
В силу частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя статті 27 Закону № 1404-VIII).
Положеннями частини 4 статті 27 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.
Отже, стягнення виконавчого збору обумовлюється конкретною подією, а саме початком примусового виконання виконавчого документа (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених у подальшому дій щодо примусового виконання.
Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо стану виконання рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом № 1404-VIII не передбачено.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №360/3324/19 та від 23.12.2020 у справі № 620/334/20.
Таким чином, відповідно до вказаних приписів, стягнення виконавчого збору пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2023 року головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Коломойцем К.В. винено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70632503, в свою чергу 18.09.2023 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору.
Обґрунтовуючи доводи про протиправність постанови про стягнення виконавчого збору позивач вказує на те, що вона винесена головним державним виконавцем з порушенням установленого законодавством строку.
Проте такі посилання суд не бере до уваги, оскільки абзацом третім частини п`ятої статті 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.
Жодних порушень порушенням процедури передбаченої Законом № 1404-VІІІ з приводу винесення головним державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору судом не встановлено.
Крім того, доводи позивача про те, що постанова державного виконавця має бути скасована, оскільки державним виконавцем невірно зазначено дата ухвали суду, яка є виконавчим документам, а саме: вказано 12.12.2022 року замість правильної 01.12.2022 року, суд вважає неприйнятними, з огляду на наступне.
Так, з постанови про відкриття виконавчого провадження та з оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору видно, що в графі назва документу вказано: ухвала №202/8608/22 виданий 12.12.2022 року; в графі документ видав: Індустріальний районний суду м.Дніпропетровська; в графі про: зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити зустріч дітей ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з матір`ю ОСОБА_4 .
В свою чергу, в оскаржуваній постанові про стягнення виконавчого збору відсутнє посилання на невірне зазначення дати постановлення ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська у справі № 202/8608/22, а лише вказано дату видачі її - 12.12.2022 року.
Отже, доводи позивача щодо підстав для скасування оскаржуваної постави не відповідають встановленим судом обставинам справи.
В силу частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 262, 287 КАС України, суд,
Судовий збір не стягується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма