Справа № 580/7867/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року справа № 580/7867/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шевченко О.А. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16) в якому просить:

-визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії по відмові ОСОБА_1 у проведенні повторного медичного огляду комісією ВЛК Центральної військово-лікарської комісії;

-зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію повторно провести ОСОБА_1 медичний огляд комісією ЦВЛК.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що позивач за результатами медичного огляду у в/ч НОМЕР_1 , визнано придатним до військової служби. Не погоджуючись з таким висновком звернувся до ЦВЛК із заявою про перегляд висновку ВЛК військової частини, але отримав відмову викладену у листі. Такі дії вважає протиправними, оскільки ЦВЛК повинна була здійснити медичний огляд та винести постанову. Оскільки такі дії вчинені не були просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому заперечував проти позовних вимог. Зазначив, що заява позивача була розглянута ЦВЛК і на неї листом надана відповідь про відмову, оскільки діагноз встановлений ВЛК прийнятий вірно згідно поданих медичних документів. Зазначив, що в такому випадку постанова ЦВЛК не приймається.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 (військовий квиток серії НОМЕР_3 ).

За результатами медичного огляду 14.04.2023 військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 видано довідку від 14.04.2023 року №169 про придатність до військової служби на підставі ст. 78 в графи II Розкладу хвороб.

Не погодившись з таким висновком позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії про перегляд висновку ВЛК.

26.06.2023 Центральна військово-лікарська комісія листом надала відповідь на заяву ОСОБА_1 в якому зазначила, що за встановленим діагнозом постанову ВЛК військової частини НОМЕР_1 за довідкою від 14.04.2023 року №169 про ступінь придатності до військової служби прийнято вірно. Згідно наданих копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, не вбачається.

Позивач не погоджується з такими діями ЦВЛК і вважає, що оформлення відповіді на його заяву листом є протиправним, оскільки повинна бути винесена постанова. Крім того, зазначає, що ЦВЛК зобов`язана зробити висновок після його медичного обстеження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п. 2.1 Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК).

Відповідно до п. 2.4.10 Положення №402, постанова ВЛК може бути оскаржена у до ВЛК вищого рівня, ЦВЛК або у судовому порядку.

Таким чином, постанова ВЛК, яка видана позивачу та оформлена довідкою від 14.04.2023 року №169 може бути оскаржена до Центральної військово-лікарської комісії.

Суд зазначає, що при розгляді справи не встановлено порушень процедури проходження медичного обстеження позивачем під час обстеження ВЛК і звертає увагу на те, що не є компетенцією суду давати оцінку аналізам, стану здоров`я позивача, встановленому діагнозу та робити висновок про придатність чи не придатність до військової служби, оскільки це питання не є правовим, а є медичним та відноситься до дискреційних повноважень ВЛК та інших спеціалізованих експертних медичних установ.

Як вже було зазначено вище та передбачено Положенням №402. особа яка не погоджується з висновком ВЛК може оскаржити його до Центральної військово-лікарської комісії, надати додаткові данні чи матеріали обстеження та обґрунтування.

Згідно поданих матеріалів, заява позивача з запереченнями на постанову ВЛК була розглянута відповідачем без винесення постанови та медичного обстеження позивача у порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян».

Суд вважає, що правовідносин що виникли у позивача та ЦВЛК не можуть врегульовуватись цим законом виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У статті 3 Закону №393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (частина перша).

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства (частина друга).

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (частина третя).

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (частина четверта).

Суд зазначає, що заява позивача не підпадає під жодне вищенаведене визначення та не є зверненням в розумінні Закону №393/96-ВР з питань військово-лікарської експертизи, а є скаргою в якій не погодившись з висновком ВЛК оскаржує його в порядку передбаченому Положенням №402 до ЦВЛК, що дає підстави для висновку, що процедура розгляду такої заяви повинна проводитись у відповідності до цього нормативного акту, а не у відповідності до Закону №393/96-ВР.

Так відповідно до пп. 2.3.4. п. 2.3 Положення 402, ЦВЛК (серед іншого) має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2.1, п. 2.2 ЦВЛК є штатною військово-лікарською установою яка приймає постанови що є обов`язковою для штатних та позаштатних ВЛК.

Згідно п 2.3.5 Положення №402, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Системний аналіз вищенаведених приписів Положення №402 дає суду підстави прийти до висновку, що ЦВЛК при розгляді заяви/скарги на рішення ВЛК свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.

Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за Законом.

Отже, у спірному випадку має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Саме постанова ЦВЛК є актом індивідуальної дії, який в подальшому заявник може оскаржити у відповідності до п. 2.3.5 Положення 402 та є підставою для перегляду її в судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 розглянута відповідачем не у відповідності по приписів Положення №402, що дає підстави для задоволення позовних вимог у цій частині та зобов`язання ЦВЛК розглянути заяву та прийняти відповідну постанову.

Що стосується вимог позивача про зобов`язання ЦВЛК провести його медичний огляд, суд вважає, що такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки Положення 402 не передбачає при перегляді рішення ВЛК обов`язкового медичного огляду особи.

Крім того, питання необхідності проведення медичного огляду особи є дискреційними повноваженнями ЦВЛК яка самостійно без судового втручання вирішує питання його необхідності.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем частково доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

З урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають частковому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262. 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 зі скаргою на довідку військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2023 №169.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) про перегляд висновку ВЛК Військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2023 №169 з прийняттям постанови відповідно до п.п. 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 600 (шістсот) грн. 00 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР