Справа № 335/5921/23
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5921/23 2-а/335/126/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Гутник Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа: інспектор 2 полку 4 батальйону 1-ї роти 2 взводу Управління патрульної поліції в м. Києві старший сержант Служалий Андрій Анатолійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕГА №1092384 від 22 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа: інспектор 2 полку 4 батальйону 1-ї роти 2 взводу Управління патрульної поліції в м. Києві старший сержант Служалий Андрій Анатолійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕГА №1092384 від 22 червня 2023 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 22 червня 2023 року, був зупинений інспектором 2 полку 4 батальйону 1-ї роти 2 взводу Управління патрульної поліції в м. Києві старшим сержантом Служалим Андрієм Анатолійовичем, за нібито керування транспортним засобом в темну пору доби, з причепом, на якому не працювали задні габаритні вогні та під час перевірки документів не пред`явив чи не мав при спосіб посвідчення водія відповідної категорії.

Інспектор поліції не надав своє посвідчення, вів себе зухвало, на питання позивача затриманий він чи ні наголошував, що ні, але їхати не може, тому що інспектору так хочеться.

Позивач був змушений звернутися на спеціальну лінію «102» зі скаргою та викликом поліції для свого захисту від інспектора.

З невідомих підстав інспектор, який зупинив позивача склав постанову серії ЕГА №1092384 від 22 червня 2023 року за те, що позивач зробив завідомо неправдивий виклик.

Додатково зазначив, що інспектор вів себе некоректно, не надав позивачу скористатись своїм правом на захист, позивач був впевнений в тому, що інспектор вчиняв відносно нього неправомірні дії, таким чином позивач був впевнений, що виклик поліції зробив правомірно.

Далі в позові позивач зазначив, що при винесені постанови, інспектор не перевірив та не надав оцінку обставинам які змусили позивача зателефонувати на спеціальну лінію «102», тобто не вивчив фактичні обставини справи та виніс оскаржувану постанову, якою наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.. При складанні постанови інспектор не дав можливості скористатись вимогою ст.251 КУпАП, також поряд з позивачем були два свідки, які бачили поведінку інспектора і бачили чому позивач змушений був звернутись на спеціальну лінію «102».

Відповідно ст. ст. 268 та 289 КУпАП, позивачу не були роз`ясненні права та строк на оскарження постанови. Позивач просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕГА №1092384 від 22 червня 2023 року, якою було визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП.

03.07.2023 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позов було залишено без руху.

11.07.2023 року на виконання ухвали позивачем було надано уточнений позов.

В позові позивач прохав прийняти до розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа: інспектор 2 полку 4 батальйону 1-ї роти 2 взводу Управління патрульної поліції в м. Києві старший сержант Служалий Андрій Анатолійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відкрити провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін із особливостями, встановленими ст.ст. 268-272,286КАС України та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнав та зазначив, що викладені у позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом виходячи з наступного.

Під час несення служби в Дарницькому районі міста Києва, 22.06.2023 за адресою: шосе Бориспільське, 18, м. Київ екіпажом РУБІН 208 (Косенко, Служалий), зупинили транспортний засіб «CHEVROLET AVEO» номерний знак НОМЕР_1 з причепом номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 . Під час спілкування, позивач категорично вимовлявся пред`являти посвідчення водія та реєстраційні документи. Також телефонував на лінію 102 з номеру телефону НОМЕР_3 та повідомляв інформація, яка не є достовірно, та ні чим не підтверджувалась.

22.06.2023 о 22 год 33 хв на планшетний пристрій працівників поліції РУБІН 25: (Бойчук, Величко) надійшов виклик «ІНШІ СКАРГИ НА ПОЛІЦЕЙСЬКИХ за адресою: шосе Бориспільське, м. Київ, ЗАЯВНИК: ОСОБА_2 , тел: НОМЕР_3 , ЗМІСТ: на в`їзді з Києва зупинили та вчиняють невідомі дії поліцейські 2 чоловік Косенко . Причину зупинки не вказують. Заявник перебуває на авто шевроне АР5603.

Електронний рапорт працівника поліції РУБІН 0251 ( Бойчук , Величко): При відпрацюванні даної скарги було встановлено що екіпажом Рубін 208 (Косенко. Служалий) було зупинено ТЗ Шевролет Авео НОМЕР_4 з причепом НОМЕР_5 зовнішні світлові прилади причепу не працювали. Водій автомобіля відмовився пред`являти документи працівникам поліції та робив скарги на лінію 102, де повідомляв невірні дані і не правдиву інформацію Назвався ОСОБА_5 тел. НОМЕР_3 .

Працівниками поліції було встановлено дані водія, ним виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянули справу та винесли постанову ЕАС 7213197 за ст. 126 КУпАП, але заявника це сильно обурило і він далі почав телефонувати на 102 та повідомляти неправдиву інформацію, згодом зателефонував на 103 та викликав бригаду ШМД на місце прибули 99 бригада лікар Чорноіван, які оглянули водія, ШМД заявник також повідомляв неправдиву інформацію, називався не своїми даними, відносно заявника екіпажом Рубін 208 винесено постанову ЕГА 1092384 за ст.183 КУпАП. Останній попросив його госпіталізувати до лікарні, але від`їхавши з місця кількасот метрів вийшов зі швидкої. При спілкуванні заявник постійно перебивав, всіляко надавав неправдиві особисті дані залишаючись на 63 ст. Конституції України. Було проведено профілактичну бесіду, надано роз`яснення.

Додатково повідомляють, що інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 та до ст. 40 Закону. Таким чином проводився відеозапис на портативний нагрудний відеореєстратор. Про це свідчить відеозапис портативного відео реєстратора інспектора (470653).

Також у відкритій мережі популярного відеохостингу «YouTube» на 10 хв 50 секунді позивач телефонує на гарячу лінію «102» та повідомляє наступну інформацію: «на мене напали поліцейські ведуть себе неадекватно, просить щоб будь-ласка спиніть, трошки ведіть себе спокійніше, вони кричать, перебуває з лівої сторони в напрямку м Бориспіль»

На запитання оператора лінії «102» «так , що вони повідомляють» позивач відповів: я не знаю, вони в двох, я прошу будь-ласка не тиснути не мене, ми в темноті тут стоїмо а він стоїть і попереджає та буде виконувати зараз незаконні дії, прошу не тисніть що ви від мене хочете. На запитання оператора 102 «так вони на вас напали, чи що вони вам кажуть» позивач повідомив, що вони світять фонариком на мене, кажу так давайте складайте на мене протокол, взагалі не реагують ніяк.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕГА №1092384 від 22 червня 2023 року, о 22 год.18 хв. за адресою: шосе Бориспільське,18 у м. Київ, водій ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик спец служб по лінії «102», по факту інформація не підтвердилась, внаслідок чого позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп., за вчинене адміністративне правопорушення передбачене статтею 183 КУпАП.

Просить в задоволенні позову відмовити. Справу розглядати без участі представника. Також до відзиву долучив фото рапорту.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій позов підтримав і просить його задовольнити на підставах, що викладені в ньому.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлені належним чином, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою серії ЕГА №1092384 від 22 червня 2023 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, а саме, що ОСОБА_1 22.06.2023 року о 22 год. 18 год. Київ шосе Бориспільське 18, здійснив завідомо неправдивий виклик спец служб по лінії «102», чим вчинив правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП. Зазначену постанову склав інспектор 2 полку 4 батальйону 1-ї роти 2 взводу Управління патрульної поліції в м. Києві старшим сержантом Служалий А.А.

При цьому, як вбачається з відзиву на позов та доданих до нього матеріалів, що на виклик позивача прибув екіпаж РУБІН 251 (Бойчук, Величко) і саме цими співробітниками встановлювалися обставини щодо такого виклику, зокрема, які відображені у відповідному рапорті, але будь-якого рішення за наслідками встановлених обставин останні не приймали.

За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3400 гривень.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП), статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КпАП України про адміністративні правопорушення, настає в разі завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Тобто дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Зі місту постанови встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за завідомо неправдивий виклик спец служб по лінії 102, по факту інформація не підтвердилася. В цьому випадку, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача щодо виклику швидкої допомоги та подальші події з цього приводу за участі позивача, оскільки даний факт не інкримінувався останньому і безпідставність виклику швидкої допомоги не зафіксована.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовуються рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу.

Суд вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів на підтвердження того, що уповноваженими посадовими особами перед винесенням відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності було перевірено та надано об`єктивну оцінку обставинам, які зумовили позивача зателефонувати на лінію «102». Зокрема, це стосується і тих подій, які передували факту притягнення позивача на місці зупинки ще й за обставинами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Так, той самий інспектор, який здійснив зупинку транспортного засобу та вже спілкувався з позивачем щодо наявності в діях останнього складу правопорушення за ст. 126 КУпАП, в присутності іншого екіпажу, який прибув на виклик позивача, в цей же час приймає рішення щодо завідомо неправдивого виклику поліції і складає оскаржувану постанову, хоча по суті він виступає особою, на яку позивач вказав, як на ту, що порушувала його права. Тобто в даному випадку інспектор Служалий А.А. є заінтересованою особою, що ставить під сумнів його неупередженість в прийняті рішення. При цьому, матеріали, що стосуються адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП збираються співробітником Бойчук , який будь-якого рішення за наслідками події не приймав.

При цьому, на думку суду, навіть у випадку, коли особа звертається із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина також не може сама по собі бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності без з`ясування умислу на подання неправдивої інформації, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 7 КУпАП).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Наявність обставин, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 цього Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач не дотримався вимог статей 251,254,283 КУпАП і прийняв необґрунтоване рішення (постанову), зміст якого викликає сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, саме на поліцейського, який склав дану постанову, покладено законодавством обов`язок щодо збирання доказів.

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

Обов`язком суду є забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші),отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Тому, зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, що не спростовується письмовими поясненнями представника відповідача, зазначеними у відзиві та достатніх доказів на спростування доводів позову останнім не надано, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не доведена.

Таким чином, сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Порушення інших приписі законодавства ОСОБА_1 оспорюваною постановою не інкриміновано.

Отже, відповідач, в порушення ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови не з`ясував, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, адже обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. За таких обставин суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Отже, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

За змістом п.1-2 ч.1ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 4 ст. 73 КАС України).

Частиною ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, оскільки відповідачем не доведена правомірність свого рішення, суд прийшов до висновку, що постанову про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Відповідно до ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн. на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73, 79, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227, 228, 238-239, 241, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа: інспектор 2 полку 4 батальйону 1-ї роти 2 взводу Управління патрульної поліції в м. Києві старший сержант Служалий Андрій Анатолійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕГА №1092384 від 22 червня 2023 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕГА №1092384 від 22 червня 2023 року, прийняту інспектором 2 полку 4 батальйону 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в м. Києві старшим сержантом Служалим Андрієм Анатолійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3400 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 (однієї тисячі сімдесяти трьох) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Управління патрульної поліції в м. Києві, , місце знаходження за адресою: вул. Святослава Хороброго, буд. 9, м. Київ, 03048;

Суддя: О.О. Романько