Справа № 440/6103/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 р. Справа № 440/6103/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2023, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 22.05.23 по справі № 440/6103/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії позивачеві.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що предметом доказування у даній справі є призначення та нарахування/перерахунок її пенсії згідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 05.05.2022 року, з урахуванням довідки про заробітну плату №10 від 17.11.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 01.12.2022, і задоволення однієї позовної вимоги, залежить і впливає від задоволення іншої позовної вимоги. Зазначає, що обов`язковою умовою повернення позовної заяви є не лише порушення правила об`єднання позовних вимог, а й неможливість їх роз`єднання судом у порядку, передбаченому ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, суд першої інстанції невірно застосував положення п. 6 ч. 4 ст. 169 та ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України, помилково не врахував, що відсутні обмеження для об`єднання позовних вимог ОСОБА_1 та наявні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України. Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що приймаючи ухвалу від 22 травня 2023 року про повернення позовної заяви, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і фактично перешкоджає у доступі до правосуддя.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області по переведенню ОСОБА_1 на пенсію за віком, замість її призначення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 05.05.2022; скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №79 від 09.05.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 05.05.2022; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням довідки про заробітну плату №10 від 17.11.2022 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 01.12.2022; скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №79 від 28.11.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком із врахуванням довідки про заробітну плату №10 від 17.11.2022 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 01.12.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 05.05.2022; з урахуванням довідки про заробітну плату « 10 від 17.11.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 01.12.2022, та її виплату провести з урахуванням раніше виплачених сум.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що фактично позовні вимоги позивача хоча й випливають з правовідносин щодо пенсійного забезпечення позивача, проте не є взаємопов`язаними. Так, провадження у справі щодо оскарження дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області по переведенню ОСОБА_1 на пенсію за віком, замість її призначення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 05.05.2022, становлять окремий предмет спору. В той же час, на думку суду першої інстанції, оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням довідки про заробітну плату № 10 від 17.11.2022 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 01.12.2022 становлять самостійний предмет спору. Вказані позовні вимоги жодним чином не пов`язані між собою та мають вирішуватися окремо одна від одної. При цьому підстав для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст.55, ч.3 ст.124 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

За приписами ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, установленим ст.160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням установленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вимог ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5).

Згідно з ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також ч.1 ст.21 КАС України.

Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Таким чином, у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

В свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (п. 23 ч.1 ст. 4 КАС України).

Ухвалюючи судове рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, заявлені у позові, є різними, прийняті різними суб`єктами владних повноважень, вказані позовні вимоги жодним чином не пов`язані між собою та мають вирішуватися окремо одна від одної.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 172 цього Кодексу).

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції помилково застосував до позовної заяви наслідки, передбачені вищезазначеною нормою, оскільки відповідно до ч.4,5 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, та не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Зі змісту позовних вимог позивача не вбачається підстав, передбачених ч.4,5 ст.172 КАС України, оскільки вищезазначені підстави стосовно заборони об`єднання позовних вимог є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом по справам №640/16147/19 від 28.11. 2019, №640/27758/20 від 17.06. 2021.

Крім того, суд першої інстанції не скористався процесуальним правом, передбаченим ч. 6 ст.172 КАС України, відповідно до якого суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку щодо порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог та про наявність підстав для застосування п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Оскільки судом першої інстанції ухвала винесена з порушенням вимог норм процесуального права, це є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, та направлення справи до суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 по справі № 440/6103/23 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою направити справу № 440/6103/23 для продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко