Справа № 200/2279/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року справа №200/2279/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Ткаліч Дениса Владиславовича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р. у справі № 200/2279/23 (головуючий І інстанції Голуб В.А.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

В травні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що перебуваючи на військовій службі він отримав поранення внаслідок артилерійського обстрілу противника та був госпіталізований з діагнозом акубаротравма після перенесеної ЗЧМТ, астено невротичний синдром. Після отриманого поранення у період з 27 квітня 2022 року по 30 травня 2022 року та з 12 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні. Проте, у вказаний період ОСОБА_1 відповідачами не нараховувалась та не виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі до 100 000 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

З огляду на вказане, позивач просив суд: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 27.04.2022 по 30.05.2022 із розрахунку до 100 000, 00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 27.04.2022 по 30.05.2022 із розрахунку до 100 000, 00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, з урахуванням проведених виплат за цей період; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 12.07.2022 по 14.10.2022 із розрахунку до 100 000, 00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 12.07.2022 по 14.10.2022 із розрахунку до 100 000, 00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, з урахування проведених виплат за цей період.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р. у справі № 200/2279/23 в задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив строкову військову службу з 22.10.2020 по 22.12.2022 та має статус учасника бойових дій, що підтверджується копіями військового квитка та посвідченням серія НОМЕР_3 .

З військового квитка позивача серії НОМЕР_4 встановлено, що 22.10.2020 по 11.07.2022 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до витягу з наказу від 11 липня 2022 року № 192 позивача звільнено з займаної посади та виключено зі списків Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У період з 12.07.2022 по 22.12.2022 позивач проходив строкову військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Згідно з медичною характеристикою, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, при первинному проходженні військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) Кам`янським РТЦКтаСП Дніпропетровської області позивач визнаний придатним до військової служби.

Судом встановлено та не заперечується відповідачами у даній справі, що у період служби ОСОБА_1 безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до витягу з наказу від 27 квітня 2022 року № 113 командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 вважається таким, що з 26.04.2022 вибув до медичного пункту частини.

За інформацією медичної характеристики, зі слів офіцера (психолога) солдат ОСОБА_1 неодноразово перебував під обстрілами, брав участь у контактних боях по обороні міста Рубіжне Луганської області, спостерігав поранення та загибель. Перебував в зоні безпосередніх активних бойових дій з 07.03.2022 по 20.04.2022. Висловлював скарги на безсоння, загострену пильність, тривожність та інш. 26.04.2022 госпіталізований до медичного пункту полку для подальшого направлення на консультацію до лікаря-психіатра.

27.04.2022 позивач госпіталізований до зведеного медичного загону ВМКЦ ПнР м. Павлоград для обстеження.

Судом також встановлено, що у період з 27.04.2022 по 28.04.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в МСЧ м. Павлоград з діагнозом акубаротравма після перенесеного ЗЧМТ, астено невротичний стан. З 29.04.2022 по 05.05.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Університетській клініці Дніпропетровського державного медичного університету з діагнозом акубаротравма після ЗЧМТ. З 06.05.2022 по 30.05.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР з діагнозом посткомаційний синдром з тривожно-депресивними, галюцинаторними включеннями.

Після виписки позивач перебував в пункті постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України в медичному пункті полку.

В подальшому, у період з 12.07.2022 по 31.08.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в НАМН України ДУ Інститут неврології психіатрії у відділенні клінічної, соціальної та дитячої психіатрії та наркології з діагнозом розлад адаптації, асоційований з бойовим стресом, у вигляді пролонгованої тривожно-депресивної реакції та виходом у легку астенію у особистості з акцентуацією рис характеру за емоційно-лабільним типом. Наслідки раннього (проміжного) періоду вибухової ЗЧМТ, струсу головного мозку (квітень 2022 року) у вигляді легко виражених цефалгічного та вестибуло-атактичного синдромів.

30.08.2022 позивач був оглянутий госпітальною ВЛК Військової частини НОМЕР_5 , за рішенням якої ОСОБА_1 переведений для подальшого лікування у реабілітаційному центрі МВС України Миргород терміном на 10 днів.

З 31.08.2022 по 09.09.2022 позивач перебував на реабілітаційному лікуванні в Реабілітаційному центрі МВС України Миргород, а з 10.09.2022 по 14.10.2022 на стаціонарному лікуванні у НАМН України ДУ Інститут неврології психіатрії та наркології у відділенні клінічної, соціальної та дитячої психіатрії.

Як вбачається зі свідоцтва про хворобу від 14.12.2022 № 258, яке складено медичною ВЛК ДУ ТМО МВС України по Харківській області 14.12.2022 № 258, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, та зазначено, що захворювання - тривалий стійкий тривожно дисоціативний розлад з перманентно змінним важким та помірним перебігом, зумовлений бойовою психічною травмою, у особистості з ознаками соціальної незрілості ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Також зазначено, що наслідки акубаротравми у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості І ст. зниження слуху, переважно з лівого боку, суб`єктивний вушний шум, захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Втім, з відповіді Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 16 лютого 2023 року вбачається, що під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України позивач не звертався за медичною допомогою по пораненню, а звернувся за хворобою (психічний розлад) та перебував на лікуванні в період з 27.04.2022 по 30.06.2022. Згідно обліку медичної служби та служби охорони праці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 поранений не рахується. Оскільки документи про отримання поранення (контузії, ЗЧМТ) до військової частини позивач не надавав, тому додаткова грошова винагорода у розмірі 100 000, 00 грн. не нараховувалась та не виплачувалась. А виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30 000, 00 грн.

Крім того, листом від 10 березня 2023 року Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України повідомила представника позивача, про те, що у період з липня 2022 року по січень 2023 року позивачу також не нараховувалась та не виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 100 000, 00 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиплати збільшеної грошової винагороди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова № 168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацем 4 п.1 Постанови № 168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до абзацу 4 п. 1 Постанови № 168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100 000, 00 гривень винагорода.

Постанову № 168 (в редакції від 19.07.2022) доповнено пунктом 2-1 такого змісту: Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування вказаного пункту до спірних правовідносин, оскільки Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022, тоді як позивач направлений на лікування 27 квітня 2022 року.

В контексті спірних правовідносин суд звертає увагу на положення статті 58 Конституції України, за змістом якої Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що після внесення змін Постановою КМУ № 793 від 07.07.2022 виникли додаткові процедури правового регулювання, які можуть спричинити ускладнення процедури виплати винагороди в розмірі 100 000 гривень, тому вказані положення не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

Згідно з медичною документацією ОСОБА_1 отримав захворювання, яке пов`язано з захистом Батьківщини.

Відповідачі у своїх відзивах звертали увагу на те, що саме захворювання позивача пов`язано з захистом Батьківщини, а не поранення.

Суд приймає вказаний довід до уваги, адже ані позивачем, ані його представником не доведено, що захворювання ОСОБА_1 було спричинено травмою та пораненням, отриманим 27.04.2023 під час проходження військової служби та захистом Батьківщини. Ними не надано жодного доказу на підтвердження зазначеного факту. Навпаки, на переконання суду, обидві зазначені вище умови для отримання права на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000, 00 грн не дотримані та не підтверджуються вищевказаними довідками про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), а також наявними в матеріалах справи копіями медичної документації.

Так, згідно з довідкою від 08.05.2022 № 40/35/9/1-511 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення позивач востаннє брав безпосередню участь у здійсненні вказаних заходів 25.04.2022.

У первинній медичній карточці від 27.04.2022 також відсутнє будь-яке посилання на поранення, більш того, графи поранений, локалізацію обвести та медична допомога не заповнені.

У самому свідоцтві про хворобу від 14.12.2022 № 258, на яке як на основний доказ посилається представник позивача, вказано, що медичної документації стосовно отримання ЗЧМТ немає.

Крім того, відповідно до витягу з наказу від 27 квітня 2022 року № 113 командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 вважається таким, що з 26.04.2022 вибув до медичного пункту частини.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 14.12.2022 № 258, яке складено медичною ВЛК ДУ ТМО МВС України по Харківській області 14.12.2022 № 258, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, та зазначено, що захворювання - тривалий стійкий тривожно дисоціативний розлад з перманентно змінним важким та помірним перебігом, зумовлений бойовою психічною травмою, у особистості з ознаками соціальної незрілості ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Також зазначено, що наслідки акубаротравми у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості І ст. зниження слуху, переважно з лівого боку, суб`єктивний вушний шум, захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Проте можливість отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди можлива у разі пов`язаності поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факту перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Суд погоджується з доводами відповідача, що терміни захворювання і поранення (травма) не є тотожними.

Згідно з п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема: Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії", "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби", "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".

Також п. 21.7 згаданого Положення передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Тобто зв`язок між отриманням поранень (травм) військовослужбовцями Національної гвардії України та захистом ними Батьківщини повинно встановлюватися наступними документами:

- Акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1 та Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5, складені у відповідності до наказу МВС України від 27.12.2002 № 1346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404 Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах, підрозділах системи МВС України;

- довідкою про обставини травми за формою, встановленою в додатку № 5 до наказу Міністерства Оборони України від 14.08.2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

В процесі підготовки документів для проходження ОСОБА_1 військово-лікарської експертизи жоден з цих документів, що зазначені вище, не був наданий до медичної ВЛК ДУ ТМО МВС України по Харківській області, а також суду.

З огляду на відсутність документів, які підтверджують поранення позивача 27.04.2022 на військовій службі внаслідок артилерійського обстрілу противника, а також зв`язок між пораненням (травмою) ОСОБА_1 та захистом ним Батьківщини, немає підстав для нарахування та виплати останньому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 27.04.2022 по 30.05.2022 та з 12.07.2022 по 14.10.2022, із розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р. у справі № 200/2279/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р. у справі № 200/2279/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 26 жовтня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко