Справа № 420/20742/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача адвоката Зудінова О.О., представника відповідача Марєєвої А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування рішень Енергетичної митниці про коригування митної вартості товару від 22.06.2023 року №UA903000/2023/000030/2 та від 27.06.2023 року №UA903210/2023/000008/1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 08.06.2023 №335, укладеного між румунською компанією VIXSON GAS SRL (продавець) та ТОВ Енергоімпекс (покупець) на підставі комерційної пропозиції від 07.06.2023 № 06-07/23, продавець взяв на себе зобов`язання поставити покупцю товар LPG PROPANE (скраплений (зріджений) вуглеводневий газ паливний марки ПРОПАН), країна походження Єгипет, в обсязі 1000+5% метричних тонн, з урахуванням, що остаточний обсяг буде визначений на підставі суднових вимірювань.

09.06.2023 продавцем та покупцем укладено додаткову угоду №1 до вказаного контракту, відповідно до якої вартість одиниці товару (метричної тонни) встановлено в розмірі 545 доларів США, який сформований за ціною, що базується на розрахунку Sonatrach fob Bathioua (міжнародні ціни на пропан на червень 2023 року, опублікованою на Argus Inter LPG) в розмірі 405 доларів США/тонна, плюс премія 140 доларів США.

Згідно з пунктом 3 контракту від 08.06.2023 № 335 товар поставляється на умовах FOB порт Галац (Румунія).

У процесі виконання зазначеного контракту продавцем та покупцем укладено додаткову угоду від 21.06.2023 №1 до нього, в якій формалізовано окремі елементи правовідносин, що фактично склалися між сторонами.

На підставі проформи-інвойсу від 08.06.2023 №073 та інвойсу від 16.06.2023 №40 позивачем здійснено попередню оплату належного за контрактом від 08.06.2023 №335 товару в сумі 545 000,00 доларів США, що підтверджується документами про здійснення банківських переказів № 230612/000199788 від 12.06.2023 на суму 115000,00 доларів США, № 230614/000200538 від 14.06.2023 на суму 300000,00 доларів США, № 230615/000200747 від 15.06.2023 на суму 130000,00 доларів США та № 230616/000200962 від 16.06.2023 на суму 4714,80 доларів США.

17.06.2023 оплачений позивачем товар двома партіями, одна з яких на баржі EUROGAS 777 фактичним обсягом 627,546 метричних тонн, а друга - на баржі EUROGAS 77 фактичним обсягом 381,105 метричних тонн, ввезено на митну територію України, що підтверджується двома коносаментами № 01 від 16.06.2023 та маніфестами на вантажі. Загальний фактичний обсяг ввезеного товару склав 1 008,651 метричних тонн.

Для проведення митного оформлення ввезених партій товару позивачем подано відповідачу електронні митні декларації типу ІМ40-ДЕ №23UA07U3 від 20.06.2023 та №23UA44U9 від 27.06.2023 відповідно, в яких заявлено митну вартість товару, визначену згідно з п.1 ч.1 ст.57 та ст.58 Митного кодексу України за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Числові значення складових заявленої позивачем митної вартості товарів, що розрахована, виходячи з ціни товару в розмірі 545 доларів США за метричну тонну та умов поставки FOB, які передбачають, що в ціну товару включено всі можливі витрати, пов`язані з доставкою товару на борт судна, наведено у відповідних деклараціях митної вартості.

У вказаних деклараціях митної вартості митна вартість партії товару обсягом 381,105 метричних тонн, що заявлена за митною декларацією № 23UA07U3 від 20.06.2023, визначена позивачем з урахуванням витрат на транспортування зазначених партій товару до пункту пропуску Ренійський морський торгівельний порт в розмірі 209607,76 доларів США, а для партії товару обсягом 627,546 метричних тонн, що заявлена за митною декларацією № 23UA44U9 від 27.06.2023 - відповідно в розмірі 345150,30 доларів США.

Для підтвердження заявлених в митних деклараціях №23UA07U3 від 20.06.2023 та №23UA44U9 від 27.06.2023 числових значень складових митної вартості товарів та методу її визначення, позивач надав відповідачу разом із зазначеними деклараціями митної вартості також відповідні документи.

21.06.2023 позивач листом №21/01 повідомив відповідача, що під час доставки товару за контрактом від 08.06.2023 №335 страхування вантажу не проводилося за бажанням позивача у зв`язку із наявністю у перевізника Ллойдівської страховки судна.

22.06.2023 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості №903000/2023/000030/2, яким митну вартість вказаної партії товару в обсязі 381,105 метричних тонн визначено на рівні 241391,91 доларів США (633,40 доларів США за метричну тонну) з використанням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (код МВВ 3).

27.06.2023 позивач направив відповідачу лист №27/06, яким повідомив відповідача про відсутність додаткових документів на підтвердження заявленого рівня митної вартості товарів та лист №27/06-1, яким пояснив, зокрема, що значення Sonatrach fob Bathioua на весь період травня 2023 року становило 485 дол. США. Значення Sonatrach fob Bathioua червня місяця 2023 року становить 405 дол. США. Зменшення значення Sonatrach fob Bathioua на 80 дол. США в червні 2023 р. (485-405=80) відповідно відображається в політиці ціноутворення пропану. Ринок котирування скрапленого газу марки пропан у липні 2023 року має тенденцію до зниження ще на 100 дол. США.

Проте, відповідач зазначену інформацію не взяв до уваги та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 27.06.2023 №903000/2023/000008/1, яким митну вартість партії товару в обсязі 627,546 метричних тонн визначено на рівні 397487,64 доларів США (633,40 доларів США за метричну тону) з використанням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (код МВВ 3).

Позивач вважає рішення відповідача про коригування митної вартості від 22.06.2023 №903000/2023/000030/2 та від 27.06.2023 №903000/2023/000008/1 протиправними, оскільки на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту ним надано відповідачу документи, що відповідають переліку, визначеному у частині другій статті 53 Митного кодексу України, підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про числові значення складових митної вартості товару і не містять розбіжностей. Тому позивач вважає, що відповідач дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості. Оскільки відповідачу надано всі передбачені законодавством документи, він не мав правових підстав для витребування у позивача додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару та подальшого коригування цієї вартості. Крім того, позивач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить належного обґрунтування, в тому числі щодо обраного джерела цінової інформації.

31.08.2023 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов вважав необгрунтованим та просив у його задоволенні відмовити. У відзиві відповідач зазначив таке.

20.06.2023 та 27.06.2023 до cектору митного оформлення Рені митного поста Південний Енергетичної митниці декларантом ТОВ Енергоімпекс подано електронні митні декларації типу IM 40 ДЕ, яким присвоєно номер №23UA07U3 та №23UA44U9 відповідно. Для митного оформлення в митному режимі IM 40 (випуск у вільний обіг) подано товар Скраплений (зріджений) вуглеводневий газ паливний, марки пропан, чистота якого більш, як 90%, але не більш як 99%, при t 15 грд. С., октанове число за моторним методом - 95,4.

Під час виконання митних формальностей, за результатами опрацювання поданих для підтвердження митної вартості документів, у зв`язку з формуванням обов`язкової митної формальності за допомогою системи управління ризиками за кодом 105-2 (контроль правильності визначення митної вартості) у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності задекларованої митної вартості, що зумовлює необхідність витребування додаткових документів.

Декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, для ідентифікації ввезеного товару та для прослідковування формування ціни на спірний товар; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

Також, повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару у тому числі й на усунення виявлених обставин.

На вимогу митного органу декларантом ТОВ Енергоімпекс надані наступні документи: додаткова угода до контракту купівлі-продажу від 21.06.2023 №1; лист від 21.06.2023 №21/01 щодо страхування товару; лист VIXON GAS SRL від 07.06.2023 №06-07/23 з пропозицією щодо ціни товару та премії оцінюваного товару; цінова довідка від 16.06.2023 №4; цінова довідка від 22.06.2023 №5.

Відповідач вказав, що за результатами опрацювання додатково наданих документів, додаткова угода до контракту від 21.06.2023 №1 укладена вже після митного оформлення спірного товару, та змінює саме ті пункти, на які посилався митний орган як на розбіжності.

Декларантом додатково було надано лист VIXON GAS SRL від 07.06.2023 № 06-07/23 з пропозицією щодо ціни товару та премії, при цьому печатка та підпис на листі відрізняються від печатки та підпису на контракті купівлі продажу та додатковій угоді, що викликає сумніви щодо автентичності поданих документів. При цьому, порядок формування ціни та розмір премії окрім листа не зафіксовано комерційними документами (контрактом, інвойсом).

Таким чином, відповідач вважає, що додаткові документи не спростували обґрунтовані сумніви митного органу та розбіжності в наданих документах.

Відповідач зазначив, що по наданому до митного оформлення контракту від 08.06.2023 №335 та додаткової угоди від 21.06.2023 №1 вже здійснювалось митне оформлення товару.

Згідно з пунктом 5 зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів від 08.06.2023 №335, для задекларованої у митній декларації партії товару передбачено здійснення попередньої оплати. Рахунок на попередню оплату сплачується протягом 3 банківських днів.

Відповідач вказав, що до митного оформлення декларантом наданий рахунок-проформа від 08.06.2023 на суму 545000,0 USD, а також надані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару від 12-14-15.06.2023 № 230612/000199788, 230614/000200538, 230615/000200747 відповідно, чим порушено вимоги контракту.

До митного оформлення декларантом надано банківський платіжний документ, що стосуються оцінюваного товару від 16.06.2023 №230616/000200962, за даним якого було здійснене перерахування, яке перевищило 7 денний термін згідно з умовами додаткової угоди від 09.06.2023 №1.

Отже, з урахуванням зазначеного, декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість, що базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті, та не надано усіх документів.

Таким чином, на виконання вимог законодавства з питань державної митної справи, у посадової особи виник обґрунтований сумнів щодо документів, які підтверджують митну вартість товару.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності, а додатково надані документи не спростували зазначених розбіжностей, посадовою особою митного органу згідно з вимогами наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору, прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 22.06.2023 №UA903000/2023/000030/2 та від 27.06.2023 №UA903210/2023/000008/1.

На виконання вимог чинного законодавства з декларантом проведена консультація щодо вибору методу коригування митної вартості. У ході проведення консультації митну вартість товару визначено за другорядним методом та запропоновано здійснити митне оформлення товару за митною вартістю - 0,6334 USD/кг; визначеною за другорядним методом відповідно до положень статті 60 МКУ з урахуванням статті 61 МКУ.

За викладених обставин, відповідач вважав оскаржувані рішення правомірними та просив у їх скасуванні відмовити.

Ухвалою від 15.08.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 23.08.2023 року задоволено клопотання Енергетичної митниці про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 20.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 17.10.2023 року на 10:00 годині, з`явилися представник позивача та представник відповідача.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, вважала їх необґрунтованими, в задоволенні позову просила відмовити з викладених у відзиві підстав.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 08.06.2023 №335 (а.с. 22-23), укладеного між румунською компанією VIXSON GAS SRL (продавець) та ТОВ Енергоімпекс (покупець) на підставі комерційної пропозиції від 07.06.2023 № 06-07/23, продавець взяв на себе зобов`язання поставити покупцю товар LPG PROPANE (скраплений (зріджений) вуглеводневий газ паливний марки ПРОПАН), країна походження Єгипет, в обсязі 1000+5% метричних тонн, з урахуванням, що остаточний обсяг буде визначений на підставі суднових вимірювань.

09.06.2023 продавцем та покупцем укладено додаткову угоду №1 до вказаного контракту, відповідно до якої вартість одиниці товару (метричної тонни) встановлено в розмірі 545 доларів США, який сформований за ціною, що базується на розрахунку Sonatrach fob Bathioua (міжнародні ціни на пропан на червень 2023 року, опублікованою на Argus Inter LPG) в розмірі 405 доларів США/тонна, плюс премія 140 доларів США.

Згідно з пунктом 3 контракту від 08.06.2023 №335 товар поставляється на умовах FOB порт Галац (Румунія).

У процесі виконання зазначеного контракту продавцем та покупцем укладено додаткову угоду від 21.06.2023 №1 до нього, в якій формалізовано окремі елементи правовідносин, що фактично склалися між сторонами.

На підставі проформи-інвойсу від 08.06.2023 №073 та інвойсу від 16.06.2023 №40 позивачем здійснено попередню оплату належного за контрактом від 08.06.2023 №335 товару в сумі 545000,00 доларів США, що підтверджується документами про здійснення банківських переказів: № 230612/000199788 від 12.06.2023 на суму 115 000,00 доларів США, № 230614/000200538 від 14.06.2023 на суму 300 000,00 доларів США, № 230615/000200747 від 15.06.2023 на суму 130 000,00 доларів США та № 230616/000200962 від 16.06.2023 на суму 4714,80 доларів США.

17.06.2023 оплачений позивачем товар двома партіями, одна з яких на баржі EUROGAS 777 фактичним обсягом 627,546 метричних тонн, а друга - на баржі EUROGAS 77 фактичним обсягом 381,105 метричних тонн, ввезено на митну територію України, що підтверджується двома коносаментами № 01 від 16.06.2023 та маніфестами на вантажі. Загальний фактичний обсяг ввезеного товару склав 1 008,651 метричних тонн.

20.06.2023 року декларантом позивача подано до відповідача митну декларацію №23UA07U3 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (а.с. 47-48).

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Скраплений (зріджений) вуглеводний газ паливний, марки пропан, чистота якого більш як 90%, але не більш як 99%, 749,911 тис. літрів при t 15 град. С, октанове число за моторним методом - 95,4, масовая доля компонентів, %: вміст метану менше - 0,1; вміст етану менше - 0,1; вміст етілену менше - 0,1; вміст пропану - 97,92; вміст пропілену менше - 0,1; вміст і-бутану - 1,92; вміст н-бутану менше - 0,1; вміст трансбутену-2 менше - 0,1; вміст 1-бутену менше - 0,1; вміст ізо-бутену менше - 0,1; вміст цис-бутену-2 менше - 0,1; вміст і-пентану менше - 0,1; вміст н-пентану менше - 0,1; вміст 1,3 бутадієнів менше - 0,09. Щільність при температурі 15 гр. С.: 508,20 кг/м3. Торговельна марка - немає даних. Виробник - немає даних.

27.06.2023 року декларантом позивача подано до відповідача митну декларацію №23UA44U9 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (а.с. 49-51).

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Скраплений (зріджений) вуглеводний газ паливний, марки пропан, чистота якого більш як 90%, але не більш як 99%, 1234,841 тис. літрів при t 15 град. С, октанове число за моторним методом - 95,4, масовая доля компонентів, %: вміст метану менше - 0,1; вміст етану менше - 0,1; вміст етілену менше - 0,1; вміст пропану - 97,92; вміст пропілену менше - 0,1; вміст і-бутану - 1,92; вміст н-бутану менше - 0,1; вміст трансбутену-2 менше - 0,1; вміст 1-бутену менше - 0,1; вміст ізо-бутену менше - 0,1; вміст цис-бутену-2 менше - 0,1; вміст і-пентану менше - 0,1; вміст н-пентану менше - 0,1; вміст 1,3 бутадієнів менше - 0,09. Щільність при температурі 15 гр. С.: 508,20 кг/м3. Торговельна марка - немає даних. Виробник - немає даних.

Для підтвердження заявлених в митних деклараціях №23UA07U3 від 20.06.2023 та №23UA44U9 від 27.06.2023 числових значень складових митної вартості товарів та методу її визначення позивач надав відповідачу разом із зазначеними деклараціями митної вартості наступні документи:

Рахунок-проформа (Proforma invoice № 073 від 08.06.2023;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice №VGL 040 від 16.06.2023;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice №VGL 041 від 16.06.2023;

Коносамент (Bill of lading) №01 від 16.06.2023;

Коносамент (Bill of lading) №1 від 06.06.2023;

Вантажна вiдомiсть (Cargo Manifest) б/н від 16.06.2023;

Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №18367 від 16.06.2023;

Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №18368 від 16.06.2023;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №230612/000199788 від 12.06.2023;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №230614/000200538 від 14.06.2023;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №230615/000200747 від 15.06.2023;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №230616/000200962 від 16.06.2023;

Договір про надання транспортно-експедиційних послуг (Cargo Boocing Note) CBN-10062023-EG/EI від 10.06.2023;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №001606/2023 від 16.06.2023;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №335 від 08.06.2023;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 09.06.2023;

Довідка цінова №4 від 16.06.2023;

Довідка цінова №5 від 22.06.2023;

Лист №21/01 від 21.06.2023;

Лист №06-07/23 від 07.06.2023.

По митній декларації від 20.06.2023 року №23UA07U3 митним органом було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- копію митної декларації країни відправлення.

Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару у тому числі й на усунення виявлених обставин.

22.06.2023 декларантом надано додаткові документи та повідомлено, що надати інші додаткові документи немає можливості.

22.06.2023 року Енергетичною митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA903000/2023/000030/2 за митною декларацією №23UA07U3 (а.с. 74). У вказаному рішенні зазначено таке.

Умовами контракту купівлі-продажу (пункт 4) для задекларованої у митній декларації партії товару передбачено здійснення попередньої оплати. Тобто, для підтвердження заявленої митної вартості товару, що базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті, до митного оформлення декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваного товару. Рахунок на попередню оплату сплачується протягом 3 банківських днів.

Наданий до митного оформлення рахунок-проформа виписаний 08.06.2023 на суму 545000,0 USD. До митного оформлення декларантом надані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару від 12-14-15.06.2023 № 230612/000199788, 230614/000200538, 230615/000200747 відповідно, чим порушено вимоги контракту купівлі-продажу.

Також банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відповідно до Постанови Правління НБУ від 28.07.2008 №216 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 р. за №910/15601) Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах мають містити підпис відповідальної особи платника, який відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком.

Декларантом додатково була надана додаткова угода до контракту купівлі-продажу від 21.06.2023, в якій пункти щодо оплати, страхування вантажу та інші умови контракту були змінено вже після проведення зовнішньоекономічної операції, відвантаження товару та його фактичного надходження на митну територію України.

Декларантом додатково було надано лист VIXON GAS SRL від 07.06.2023 № 06-07/23 з пропозицією щодо ціни товару та премії, при цьому печатка та підпис на листі відрізняються від печатки та підпису на контракті купівлі-продажу та додатковій угоді, що викликає сумніви щодо автентичності поданих документів. При цьому, порядок формування ціни та розмір премії окрім листа не зафіксовано комерційними документами (контрактом, інвойсом).

Митним органом було обрано метод визначення митної вартості - резервний метод.

У рішенні зазначено, що при коригуванні за основу взято митну вартість 0,6334 USD/кг подібного товару, оформленого у митному відношенні за МД від 20.06.2023 №23UA36U3.

27.06.2023 року Енергетичною митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA903210/2023/000008/1 за митною декларацією №23UA44U9 (а.с. 59). У вказаному рішенні зазначено таке.

Умовами контракту купівлі-продажу (пункт 4) для задекларованої у митній декларації партії товару передбачено здійснення попередньої оплати.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, що базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті, до митного оформлення декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи що підтверджують оплату оцінюваного товару. Рахунок на попередню оплату сплачується протягом 3 банківських днів.

Наданий до митного оформлення рахунок-проформа виписаний 08.06.2023 на суму 545000,0 USD.

До митного оформлення декларантом надані банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару від 12-14-15.06.2023 № 230612/000199788, 230614/000200538, 230615/000200747 відповідно, чим порушено вимоги контракту купівлі-продажу.

По банківському платіжному документу від 16.06.2023 №230616/000200962 було здійснене перерахування, яке перевищило 7-денний термін згідно з умовами додаткової угоди.

Також банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відповідно до Постанови Правління НБУ від 28.07.2008 №216 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 р. за №910/15601) Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах мають містити підпис відповідальної особи платника, який відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком.

У рішенні зазначено, що декларантом додатково була надана додаткова угода до контракту купівлі-продажу від 21.06.2023 в якій пункти щодо оплати, страхування вантажу та інші умови контракту були змінено вже після проведення зовнішньоекономічної операції, відвантаження товару та його фактичного надходження на митну територію України.

Декларантом додатково було надано лист VIXON GAS SRL від 07.06.2023 № 06-07/23 з пропозицією щодо ціни товару та премії, при цьому печатка та підпис на листі відрізняються від печатки та підпису на контракті купівлі-продажу та додатковій угоді, що викликає сумніви щодо автентичності поданих документів. При цьому, порядок формування ціни та розмір премії окрім листа не зафіксовано комерційними документами (контрактом, інвойсом).

У рішенні зазначено, що декларантом не надано всі достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Отже, з урахуванням зазначеного, декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість, що базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті, та не надано усіх документів відповідно до частини 2 статті 53 МКУ.

По наданому до митного оформлення контракту від 08.06.2023 №335 вже здійснювалось оформлення товару. Так під час оформлення МД від 20.06.2023 №UA903210/2023/005307 надавався додаток від 21.06.2023 №1 до контракту від 08.06.2023 №335. До поточної МД від 27.06.2023 №UA903210/2023/005544 надано контракт від 08.06.2023 №335 та додаток до нього від 09.06.2023 №1.

У рішенні зазначено, що наявність різних дат видання викликає сумніви щодо автентичності наданих документів.

Митним органом було обрано метод визначення митної вартості - резервний метод.

У рішенні зазначено, що у митниці наявна цінова інформація щодо митної вартості подібних товарів по відношенню до оцінюваного товару.

З урахуванням наявної цінової інформації запропоновано здійснити митне оформлення товару за митною вартістю - 0,6334 USD/кг, визначеною за другорядним методом визначення митної вартості відповідно до положень статті 60 МКУ з урахуванням статті 61 МКУ.

Н погодившись із зазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до положень статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів та зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати з органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу частин 1, 2 ст.53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів та зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною п`ятою статті 53 МК України чітко та імперативно визначено, що митним органом забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищевикладене, аналіз положень ч.3 ст.53, ч. 1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, адже такі вади не дозволяють органу доходів та зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Так, процедура витребування органом доходів та зборів додаткових документів з урахуванням вимог чинного законодавства має визначені умови та послідовність - витребування додаткових документів має місце виключно з підстав існування у контролюючого органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. У свою чергу, митниця має вказати, які саме відомості у поданих документах викликають сумнів. Витребування додаткових документів за переліком ч. 3 ст. 53 МК України можливе за умови зазначення митницею того, який саме документ є необхідним та які конкретно відомості такий документ має підтвердити. Тобто витребування всіх документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, можливе за умови надання митницею пояснень щодо кожного з документів.

Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21 -591 аі5 (814/283/14), Верховним Судом, зокрема, постановах від 20.02.2018 року № 826/997/16, від 20.02.2015 року № 826/8799/16, від 17.04.2018 року № 815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

Стосовно доводів відповідача, що всупереч умов контракту наданий до митного оформлення рахунок-проформа від 08.06.2023 на суму 545000,0 USD оплачений з порушенням триденного строку оплати (платіжні документи від 12-14-15.06.2023 № 230612/000199788, 230614/000200538, 230615/000200747 відповідно), суд зазначає таке.

У відповідності з пунктом 5 контракту від 08.06.2023 №335 в редакції додаткової угоди від 09.06.2023 №1, позивач зобов`язаний здійснити оплату товару шляхом перерахунку грошових коштів на рахунок продавця за цінами, зазначеними в контракті та відповідно до рахунку на передоплату 100% вартості товару упродовж 7 банківських днів. Остаточний розрахунок (кінцева оплата) має бути здійснений після узгодження сторонами остаточної кількості товару. Сьомим банківським днем, починаючи від 08.06.2023 (дати рахунку-проформи) є 19.06.2023 року. Отже, передоплата за товар здійснена позивачем своєчасно.

Також декларантом надано не три, а чотири банківських платіжних документа, в т.ч. від 16.06.2023 №230616/000200962, які разом підтверджують 100% передоплату вартості товару на загальну суму 549714,80 доларів США (остаточна ціна товару за результатами суднового зважування згідно з інвойсами від 16.06.2023 № 40 та № 41).

Отже, остаточний розрахунок за товар, як то і передбачено умовами контракту з урахуванням додаткової угоди, здійснено після узгодження сторонами остаточної кількості товару, у день його навантаження на судно.

Крім того, слід зауважити, що навіть за умови прострочення оплати товару покупцем згідно наданих митниці платіжних документів, відповідач не є учасником господарських відносин між позивачем та його контрагентом, а отже і не може втручатися в них та контролювати строки оплати товару.

При цьому також слід враховувати правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові 10.11.2020 у справі №280/1746/19, який полягає в тому, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості.

Стосовно доводів відповідача, що банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відповідно до постанови Правління НБУ від 28.07.2008 №216 мають містити підпис відповідальної особи платника, який відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком, суд зазначає наступне.

Митний кодекс України не містить вимог щодо форми та змісту банківських документів, що надаються митним органам для підтвердження митної вартості товару.

Суд бере до уваги доводи позивача, що надані відповідачу банківські документи не є платіжними інструкціями, а являють собою підтвердження банку про проведення відповідних електронних платежів з рахунку позивача.

Вказані документи ідентифікуються із зовнішньоекономічною операцією за реквізитами контракту та проформи-інвойсу, завірені підписом і печаткою банківської установи платника МТВ BANK, а отже достеменно підтверджують факт оплати товару, у зв`язку з чим наведені вище доводи відповідача є безпідставними.

Стосовно доводів відповідача, що декларантом до митного оформлення не надано страхових документів чи відомостей щодо страхування покупцем або відсутності такого документу до моменту перетину товаром митного кордону України, суд зазначає таке.

Вказані доводи також є безпідставними, оскільки в пунктах 22 декларацій митної вартості, поданих відповідачу разом з митними деклараціями №23UA07U3 від 20.06.2023 та № 23UA44U9 від 27.06.2023, позивачем вказано, що його витрати на страхування дорівнюють нулю.

Згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року) (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/988_007/ed20110101#Text) існують тільки два терміни, пов`язані із страхуванням, як-от терміни CIF і CIP. Відповідно до них продавець зобов`язаний забезпечити страхування на користь покупця. В інших випадках сторони самі вирішують, чи бажають вони застрахуватися та в якій мірі.

Отже, оскільки згідно з пунктом 3 контракту від 08.06.2023 №335 умовами поставки товару є FOB - порт Галац (Румунія), страхування товару не є обов`язковим.

Листом від 21.06.2023 №21/1 позивач додатково до інформації, наданої в деклараціях митної вартості, повідомив відповідача, що страхування даної поставки є необов`язковим та не проводилось у зв`язку з наявністю у перевізника Ллойдівської страховки судна.

У подальшому відповідач відмовився від претензії щодо страхування вантажу, не включивши її до обґрунтувань оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, що наведені в графах 33 цих рішень.

Стосовно доводів відповідача, що наданий до митного оформлення рахунок-проформа та рахунок-проформа (інвойс) містять абсолютно ідентичний відтиски печаток та підпису, так само як і контракт купівлі-продажу та переклад контракту містять абсолютно ідентичні відтиски печаток та підпису керівника, що викликає сумніви щодо автентичності даних документів, слід зазначити наступне.

Твердження щодо можливої не автентичності контракту та інвойсів є лише припущеннями, а рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватись на припущеннях.

Переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів у відповідності із статтею 483 МК України передбачає конфіскацію таких товарів, що виключає можливість здійснення процедур їх митного оформлення, включаючи процедури коригування митної вартості товарів.

Проте, протоколів про порушення митних правил за статтею 483 МК України відповідачем не складено, що вочевидь свідчить про відсутність достатніх даних для тверджень щодо підробки наданих позивачем відповідачу контракту та інвойсів.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що всупереч принципу належного урядування, відповідач на етапі контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, керуючись припущеннями, визнав надані позивачем контракт та інвойси «достатньо автентичними» для переміщення товарів через митний кордон України, але «недостатньо автентичними» для підтвердження заявленої митної вартості, а отже діяв суперечливо, що не відповідає критеріям правомірної поведінки, визначеним статтею 2 КАС України.

В електронному повідомленні до митної декларації від 27.06.2023 №23UA44U9 відповідач, крім наведених вище доводів, також вказав, що по наданому до митного оформлення контракту від 08.06.2023 вже здійснювалось оформлення товару. Так під час оформлення МД від 20.05.2023 № 07 надавався додаток від 21.06.2023 № 1 до контракту від 08.06.2023 № 335. На даний час до поточної МД від 27.06.2023 № UA44 надано контракт від 08.06.2023 № 335 та додаток до нього від 09.06.2023 № 1. Наявність різних дат викликає сумніви щодо автентичності наданих документів.

У зв`язку з цим необхідно зауважити, що ціна товару в розмірі 545 доларів США за метричну тонну та умови поставки товару, визначені в контракті, додатковими угодами не змінювались. Додаткові угоди переважно стосувались конкретизації та формалізації фактично відносин, що склалися між сторонами.

Зазначені додаткові угоди від 09.06.2023 та від 21.06.2023 жодним чином не впливають на складові митної вартості товару та їх числові значення, які залишились незмінними.

При цьому, відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Законодавством України не встановлено жорстких приписів щодо порядку нумерації контрактів та додаткових угод до них. Суб`єкти господарювання вправі самі обирати принципи, за якими буде здійснюватись така нумерація (наскрізна в межах строку дії певного документу чи окрема нумерація документів, створених протягом одного робочого дня тощо).

Крім того, навіть у випадку допущення описки в номері документу, наявність такої описки не може ставити під сумнів справжність документу.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з ч.2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

Встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме документи та яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не містять подані декларантом документи.

Аналізуючи зазначені норми, Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року по справі № 21-591а15 зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За викладених вище обставин, суд погоджується з доводами позивача, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

За таких обставин, у митного органу були відсутні підстави вимагати у декларанта подання додаткових документів за переліком ч.3 ст.53 МК України, до яких, серед іншого належить і експортна декларація країни відправлення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно прийняв спірні рішення від 22.06.2023 року №UA903000/2023/000030/2 та від 27.06.2023 року №UA903210/2023/000008/1 про коригування митної вартості товарів, тому вони підлягають скасуванню, а позов ТОВ "Енергоімпекс" - задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позивач просить суд стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 21500 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21500 грн. позивач надав договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 04.07.2023 року №07/23-31209468, укладений між АО Олег Зудінов та партнери та ТОВ Енергоімпекс, платіжну інструкцію від 05.07.2023 року на суму 21500 грн., рахунок №04-07 від 04.07.2023 року на суму 21500 грн. (а.с. 60-64).

З огляду на зазначене, стягненню з відповідача підлягають судові витрати у розмірі 24730,02 грн. (судовий збір у розмірі 3230,02 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21500 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" (адреса: вул. Жуковського, буд. 15, кв. 2, м. Одеса, 65026, ) до Енергетичної митниці (адреса: вул. Світлицького, буд. 28-а, м. Київ, 04215, код ЄДРПОУ ВП 44029610) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Енергетичної митниці про коригування митної вартості товарів від 22.06.2023 року №UA903000/2023/000030/2 та від 27.06.2023 року №UA903210/2023/000008/1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" судові витрати у розмірі 24730,02 грн (двадцять чотири тисячі сімсот тридцять гривень дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2023 року.

Суддя В.В. Андрухів