Справа № 120/6974/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6974/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

26 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

у травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_2 прикордонний загін імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказав на протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі 100 000 грн., за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, як військовослужбовцю в/ч Державної прикордонної служби України за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022 (довідка №1278 від 05.08.2022) в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частин НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022 з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

13 жовтня 2023 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від представника позивача, у якому представник позивача заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, просить рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та у 2022 році проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на відповідній посаді (а.с. 15).

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 07.04.2022 року №5-вв позивача у складі прикордонної комендатури швидкого реагування направлено у службові відрядження на підставі бойового розпорядження від 02.04.2022 №56-Т (а.с.16).

В подальшому, Позивач вибув з оперативного підпорядкування відповідно до розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування за відповідним номером/гриф.

У період з 07.04.2022 року по 25.06.2022 року позивач на підставі наказів начальника НОМЕР_2 прикордонного загону перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_3 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_4 ). Під час проходження військової служби у відряджені, Позивачу військовою частиною НОМЕР_4 видана довідка №1278 від 05.08.2022 року у якій вказано, що ОСОБА_1 , який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей з 07.04.2022 по 30.04.2022; з 01.05.2022 по 31.05.2022; з 01.06.2022 по 25.06.2022 (підстава: бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року №56 гриф), (а.с.17).

Позивач вважає, що у вказаний вище період він має право на виплату додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, тому звернувся до суду з даним позовом.

Отже, спірним у досліджуваному випадку є право на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100 000 грн. відповідно до Постанови №168.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст.17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Згідно зі ст. 1-1 Закону №2011-XII законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування приписано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (в первинній редакції) зазначено, установити на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

В подальшому абзац перший пункту 1 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №217 від 07.03.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постанову №168 доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою КМ №793 від 07.07.2022, яка застосовується з 24 лютого 2022 року наступного змісту, установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Більше того, пункт 1 постанови КМУ вказує, що виплата винагороди до 100000 грн. здійснюється військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тобто підставою є прийняття участі у відповідних заходах.

З метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців в період правового режиму воєнного стану, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода, щомісячно в розмірах, передбачених вказаною Постановою.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту видано наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168» (далі - Наказ №164-АГ), який діяв з 24.02.2022 по 31.07.2022.

Відповідно до п.2 Наказу №164-АГ, під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем, зокрема: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.

Відповідно до п.3 Наказу №164-АГ, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (додаток 1).

Згідно із п.4 Наказу №164-АГ, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).

Згідно із п. 5 Наказу № 164-АГ, виплату військовослужбовцям зазначеної у пункті 1 винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

Пунктом 6 Наказу № 164 визначено начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби накази про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень видавати на підставі рапортів начальників (командирів) підрозділів.

Таким чином, вищезазначеним Наказом №164-АГ визначено алгоритм дій при виплаті військовослужбовцям зазначеної у пункті 1 винагороди.

Безспірним питанням є те, що позивач у період з 07.04.2022 по 25.06.2022, на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56/гриф, у переліку особового складу прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перебував на виконані бойових завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується матеріалами справи (витяг із наказу 5-вв від 07.04.2022).

В той же час, позивачу видана довідка військовою частиною НОМЕР_4 від 05.08.2022 року №1278, в якій зазначено, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 07.04.2022 по 30.04.2022; з 01.05.2022 по 31.05.2022; з 01.06.2022 по 25.06.2022 (підстава бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56/гриф).

Так, дана довідка є підтвердженням безпосередньої участі Позивача у бойових діях, оскільки в силу приписів абз.6 п.3 Наказу №164-АГ, про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Таким чином доводи відповідача, що така довідка не є належним доказом на підтвердження факту безпосередньої участі позивача у бойових діях, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 3 Наказу № 164-АГ, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів здійснювати на підставі одного з відповідних документів, перелічених у цьому пункті, та окремо окреслено підтвердження факту безпосередньої участі у бойових діях для відряджених військовослужбовців.

Крім того, за доводами відповідача, саме списки військовослужбовців у формі, передбаченій додатком 2 до Наказу №164-АГ, є належним підтвердженням, яке надається прикордонним загоном, у складі якого відряджені військовослужбовці беруть (брали) участь у бойових діях або заходах, прикордонному загону, в якому такі військовослужбовці перебувають на фінансовому забезпеченні, та є безпосередньою підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Так, Додатком 2 Наказу №164-АГ, визначено Списки військовослужбовців військової части 000, які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах за відповідний місяць 2022 у складі військової частини. Однак, суд звертає увагу, що такий Додаток зазначено до п.3 Наказу №164-АГ, а не до п.4, яким передбачено обов`язок начальників регіональних управлінь до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць.

Натомість п.3 Наказу №164-АГ не передбачено списків за встановленою формою згідно з додатком 2, а вказано, що документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях є один із таких документів: або бойовий наказ (бойове розпорядження), або журнал бойових дій (вахтового журналу), або рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу, а для відряджених військовослужбовців - довідка.

Також матеріалами справи підтверджується, що саме відповідно до бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56/гриф позивач перебував на виконані бойових завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого, що підтверджується матеріалами справи (витяг із наказу 5-вв від 07.04.2022).

Отже, бойове розпорядження від 02.04.2022 №56/гриф є тим документом, що підтверджує безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях, що зазначено в абз 3 п. 3 Наказу № 164-АГ, а довідка видається відрядженим військовослужбовцям про їх безпосередню участь у бойових діях.

Визначаючись щодо обов`язку військової частини НОМЕР_4 повідомляти про підтвердження перебування військовослужбовця на виконані бойових завдань, на чому наполягає відповідач, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідачем зазначено, що саме прикордонний загін, у складі якого відряджені військовослужбовці надають списки прикордонному загону, в якому такі військовослужбовці перебувають на фінансовому забезпеченні, що є безпосередньою підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

Відповідно до п.4 Наказу №164-АГ, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць.

З матеріалів справи встановлено, що позивач у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) приступив до виконання бойових завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ).

Відповідно до інформації наданої військовою частиною НОМЕР_4 на виконання вимог ухвали, слідує, що відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені Володимира Великого від 09.04.2022 за відповідним номером/гриф Позивач у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) приступив до виконання бойових завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_3 прикордонного загону, а відповідно до розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування від 05.07.2022 за відповідним номером/гриф Позивач вибув з оперативного підпорядкування.

Крім того, третя особа, в ході розгляду справи, повідомила, що на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ) надходили рапорти від першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) полковника ОСОБА_2 за квітень-травень 2022 про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям. Ці рапорти надавалися на підставі розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 №21-1215-2022 "Щодо однакового трактування положень", та за підписом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ) разом із супровідними листами направлялися начальнику НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ).

Матеріалами справи підтверджується, що рапорти першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) полковника ОСОБА_2 за квітень, травень 2022 про виплату доплати додаткової винагороди військовослужбовцям, в тому рахунку і позивачу, направлені начальником НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ) із супровідним листом від 24.06.2022 за №22/1574-22 на адресу Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону. Те, що рапорти направлені не до 5-го числа поточного місяця, на чому наполягає відповідач, то це не є підставою для відмови позивачу у виплаті такої винагороди, а є відповідальністю особи, яка відправляла таку інформацію.

Щодо доводів відповідача про те, що це мають бути списки, то колегія судів відхиляє такі доводи, оскільки п.4 Наказу №164-АГ не передбачено чіткого обов`язку у формі списків, а форма додатку 2 суперечить змісту Наказу.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу додаткової винагороди за квітень-травень 2022 року.

Визначаючись щодо червня 2022, то відповідно до інформації, наданої військовою частиною НОМЕР_4 на виконання ухвали, зазначено, що рапорт про виплату додаткової винагороди за вказаний місяць на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ) від першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) не надходив. Натомість у листі вказано, що представнику прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) стосовно Позивача надана довідка про участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 07.04.2022 по 30.04.2022; з 01.05.2022 по 31.05.2022; з 01.06.2022 по 25.06.2022 (підстава бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56/гриф). Крім того, зазначено, що бойові накази (розпорядження) стосовно комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) видавались в цілому, копії яких не вдається долучити через обмежений їх доступ.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що довідка, яка вручена представнику прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) стосовно Позивача та бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України є підставою для видачі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби для виплати військовослужбовцю зазначеної винагороди.

Відповідно до 5 Наказу №164-АГ, виплату військовослужбовцям зазначеної у пункті 1 винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що не виплачена позивачу винагорода за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022 є протиправною бездіяльністю відповідача, а тому слід зобов`язати виплатити позивачу винагороду з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022 р., в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Так, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 05.04.2023 №0905/0423, додаток до договору №0905/0423, копія рахунків від 05.04.2023 та від 14.04.2023, копії платіжних інструкцій від 17.04.2023 та від 22.05.2023, що підтверджує оплату у розмірі 3500грн. за надані послуги. Відповідно до клопотання від 04.08.2023 надається детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг із їх переліком та вартістю.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 року по справі №826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, та виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на користь позивача за рахунок відповідача слід відшкодувати витрати на правничу допомогу в сумі 2000грн.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.