Справа № 140/18308/23
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/18308/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.06.2023 №38 щодо відмови у переведенні на пенсію по віку ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу»;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити переведення та виплату ОСОБА_1 пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» з дати звернення (16 червня 2023 року), зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 20.07.1985 по 05.09.1997; з 06.04.1998 по 04.04.2006 (запис №8-14 та №І7-22 трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1973) та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Луківською селищною радою від 15.06.2023 за №345 та №346.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». При цьому, до стажу державної служби не зараховано періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 20.07.1985 по 05.09.1997; з 06.04.1998 по 04.04.2006. Позивач вважає таке рішення пенсійного органу протиправним, оскільки має необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорії державних службовців, та, як наслідок, має право на призначення пенсії за віком відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 позовних вимог не визнає, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування зазначає, що за Законом основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723, за займаною посадою, відповідного рангу. Згідно трудової книжки позивача запис про присвоєння рангу держслужби має місце з 14.07.1994.

Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723- XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

На призначення пенсії за нормами статті 37 Закону №3723 мають право, зокрема, жінки, які досягай віку 60 років, та які на день набрання чинності Закону №889 (на 01.05.2016) обіймають посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Звертаємо увагу суду, що законодавець чітко окреслив правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01.05.2016, а саме ті з них, що статтею 37 Закону №3723 встановлені для осіб, які мають не менш як 10 років стажу стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723.

Станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не займала посаду державної служби.

Отже, перехід на пенсію за нормами Закону №889 не передбачено, адже з прийняттям останнього змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Також вказує на відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 20.07.1985 по 05.09.1997; з 06.04.1998 по 04.04.2006, оскільки згідно статті 3 Закону №889 його дія не поширюється, зокрема, на посадових осіб місцевого самоврядування. Зазначає, що рішенням від 22.06.2023 №38 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком. Підставою відмови у переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» є відсутність стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Станом на 01.05.2016 стаж роботи позивача на державній службі становить 3 роки 1 місяць 22 дні.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та з 10.05.2023 отримує пенсію в разі втрати годувальника.

15.06.2023 позивач звернулася із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Згідно пункту 4.2 (ост. абзац) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності документи для призначення пенсії були на правлені на розгляд до ГУ ПФУ в Одеській області, яким і було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.06.2023 №38 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Стаж заявника на державній службі складає 3 роки 1 місяць 22 дні.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач, зокрема:

- 20.07.1985 призначена секретарем виконкому Миляновичівської сільської ради;

- 29.03.1990 переведена на посаду заступника голови Миляновичівської сільської ради;

- 14.07.1994 звільнена з посади заступника голови Миляновичівської сільської ради в зв`язку з обранням головою ради;

- 14.07.1994 призначена, обрана і затверджена головою Миляновичівської сільської ради; прийнято присягу державного службовця;

- 04.10.1994 присвоєно 9 ранг державного службовця голові Миляновичівської сільської ради;

- 05.09.1997 звільнено з роботи по статті 38 КЗпП (за власним бажанням);

- 06.04.1998 призначена, обрана і затверджена головою Миляновичівської сільської ради;

- 13.08.2001 прийнято присягу особи місцевого самоврядування; присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- 11.04.2002 обрана Миляновичівським сільським головою;

- 15.02.2005 присвоєно 7 ранг четвертої категорії посадової особи місцевого самоврядування;

- 04.04.2006 звільнена у зв`язку із закінченням строку повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-III від 07.06.2001, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема: шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

Порядок №283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою №229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби.

Згідно з п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Також, у пункті 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі №735/939/17.

Враховуючи наведене, періоди роботи позивача в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби. Отже, період роботи позивача з 20.07.1985 по 05.09.1997 та з 06.04.1998 по 04.04.2006 на посадах органу місцевого самоврядування.

Стосовно інших позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (тобто, 01.05.2016) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

У позивача (враховуючи відомості трудової книжки та призначення пенсії за віком) наявний необхідний вік та страховий стаж, передбачений абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 року - день набрання чинності Законом №889-VIII, становив більше 20 років (20 років 1 місяць 17 днів), що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Тобто, на позивача поширюється дія пункту 10 Прикінцевих і перехідних положень вказаного Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

Доводи відповідача про те, що позивач працював на посаді органу місцевого самоврядування, яка не належать до посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ, є безпідставними, з огляду на вищенаведені висновки.

Отже, з урахуванням того, що вказаний період підлягає зарахуванню до стажу державної служби позивача, що загалом складає понад 20 років станом на 01 травня 2016 року, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з чим оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є протиправними.

Щодо вимоги позивача здійснити виплату пенсії державного службовця з 16.06.2023, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII звернувся до пенсійного органу 16.06.2023, нарахування та виплата такої пенсії повинно проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 16.06.2023.

Також суд звертає увагу на те, що за змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Також суд враховує, що стаж державної служби позивача становить більше 20 років, враховуючи періоди роботи з 20.07.1985 по 05.09.1997; з 06.04.1998 по 04.04.2006 в органах місцевого самоврядування (що становить більше 20 років), тому наявні підстави для обчислення пенсії у т.ч. із врахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.

Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 16.06.2023 пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 20.07.1985 по 05.09.1997; з 06.04.1998 по 04.04.2006 та з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Луківською селищною радою від 15.06.2023 за №345 та №346.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Так, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то позовні вимоги необхідно задовольнити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 244-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22 червня 2023 року №38 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 16 червня 2023 року пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 20 липня 1985 року по 05 вересня 1997 року та з 06 квітня 1998 року по 04 квітня 2006 року, та з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Луківською селищною радою від 15 червня 2023 року №345 та №346.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, 83, ідентифікаційний код юридичної особи 20987385).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Ф.А. Волдінер