Справа № 579/1939/23
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/1939/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

з участю секретаря судового засідання Сергієнко Ж.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови серії № АП 359 від 5 вересня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить постанову начальника Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 5 вересня 2023 року № АП 359 про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.21-24).

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.25-31).

В судовому засіданні було встановлено, що згідно постанови №АП 359 начальника Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 5 вересня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи оповіщеним 9 серпня 2023 року про необхідність прибуття під час мобілізації до другого відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за адресою АДРЕСА_1 на 9 годину 10 серпня 2023 року під час спроби вручити повістку про виклик відмовився від її отримання та без поважних причин не прибув за викликом до другого відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 10 серпня 2023 року, чим порушив вимоги абзацу другого частини першої та вимоги частини третьої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та накладено стягнення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 5100 грн. (а.с.9).

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. ст. 278, 280 КпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. При розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені положення закону вказують на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана не лише з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо відповідача у справі, так як, останній відповідно до вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, відповідач, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності дотримувався критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 9 серпня 2023 року вручалася повістка № 3 про необхідність прибуття під час мобілізації до другого відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за адресою АДРЕСА_1 на 9 годину 10 серпня 2023 року, останній будучи обізнаним про необхідність виконання обов`язку передбаченого ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначені вимоги закону не виконав, від отримання повістки відмовився (а.с. 39-40,51,52).

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2023 року АП 359 ОСОБА_1 будучи оповіщеним 9 серпня 2023 року про необхідність прибуття під час мобілізації до другого відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за адресою АДРЕСА_1 на 9 годину 10 серпня 2023 року під час спроби вручити повістку про виклик відмовився від її отримання та без поважних причин не прибув за викликом до другого відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 10 серпня 2023 року, чим порушив вимоги абзацу другого частини першої та вимоги частини третьої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», від надання пояснення та підпису відмовився в присутності свідків , про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 5 вересня 2023 року за адресою АДРЕСА_2 , кабінет № 2 повідомлений (а.с.37,38).

Зазначене підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 49,50).

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення АП 359 від 26 серпня 2023 року на те , що ОСОБА_1 повідомлений про дату час та місце розгляду справи відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується поясненнями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.9 КАС України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 74-76 КАС України, зазначені ним обставини.

Позивачем взагалі не надано доказів, на які він посилається як на підставу своїх вимог про те, що постанова є незаконною, та було порушено його право, передбачене ст.268 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2023 року АП 359 , поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно ст.ст. 251, 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів, це офіційний документ відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Суд вважає, що протокол про адміністративне від 26 серпня 2023 року АП 359 можливо приймати до уваги як належний доказ - зміст якого відтворює фактичну обставину, оскільки в судовому засіданні встановлено, що протокол складений уповноваженою особою у встановленому законом порядку, і ознаки діяння, вчиненого ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2023 року АП 359 письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 іншими доказами, які маються в матеріалах справ, та які заслуговують на увагу суду, не спростовано.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Даних про заінтересованість зазначених свідків відсутні, їх пояснення є логічними, послідовними, узгоджуються та взаємодоповнюються, об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим доказам, які містяться у матеріалах справи.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам і об`єктивно узгоджується між собою, та не викликають у суду сумнівів.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, судом встановлено факт порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - вимоги абзацу другого частини першої та вимоги частини третьої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки при винесені оскаржуваної постанови обґрунтував своє рішення доказами, за змістом ст.251 КУпАП.

Доводи позивача щодо не вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, не спростовують фактичних обставин справи. Інших доказів позивачем не надано.

Відповідно до ст. 280 КУпАП керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки було з`ясовано, що позивачем було скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні; адміністративне стягнення накладено у межах санкції, передбаченої ч.2 ст.210-1 КУпАП, від отримання копії постанови позивач відмовився.

Судом встановлено, що висновки керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який виніс оскаржувану постанову, відповідають вимогам закону, його дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідають ст. ст. 33, 258, 268, 280, 283, 285 КУпАП, а доводи, викладені в позові не обґрунтовано мотивами, які заслуговують на увагу суду.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Позивач інші підстави, якими обгрунтовує незаконність постанови, не зазначив, не просив визнати рішення суб`єкта владних повноважень протиправними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, доказів на які позивач посилається як на підставу своїх вимог позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний серед іншого має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Суд, розглянувши справу в межах позовних вимог не вбачає підстав для скасування постанови, яка відповідає вимогам ст.283 КУпАП, прийшов до висновку, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 77, 246, 250, 255, 257, 263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до ст.ст.7, 268,280, 283, 289 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , до Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, місце знаходження: 41600, м. Конотоп Сумської області, вул. Садова, 41, , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження.

Рішення суб`єкта владних повноважень начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника Павлова Сергія Володимировича постанову № АП359 від 5 вересня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Моргун