Справа № 682/2450/23
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/2450/23
Провадження № 2-а/682/23/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2023 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої судді Мотонок Т.Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута справу № 682/2450/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Славутського ВП № 1 ШРУП ГУНП в Хмельницькій області Цілінського Миколи Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
25.09.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інспектора Славутського ВП № 1 ШРУП ГУНП в Хмельницькій області Цілінського М.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7744607 від 15.09.2023, інспектором поліції Славутського ВНП № 1 ШРУП ГУНП в Хмельницькій області сержантом поліції Цілінським М.С. на неї, ОСОБА_1 , було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
В постанові вказано, що 15.09.2023 року в 22 год. 44 хв. в м. Славута вона керувала транспортним засобом, в якого в темну пору доби не освітлювався задній номерний знак, чим порушила п.2.9в ПДР та керувала транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у невстановленому місці, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Позивачка вважає, що накладене на неї стягнення є занадто суворим. Вказує, що дійсно 15.09.2023 року в 22 год. 44 хв. з м. Славута, коли вона, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASAT, н.з. НОМЕР_1 , проїжджала по вулиці Лісній та була зупинена працівниками поліції, які повідомили, що в автомобілі не освітлюється номерний знак. Також в постанові вказано, що на автомобілі номерний знак закріплений у невстановленому місці, але це не відповідає дійсності, оскільки знаки закріплені на автомобілі згідно конструкції автомобіля. Позивачка зазначає, що повідомила поліцейських про те, що перед початком руху вона ретельно перевірила належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку. Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху вона не могла знати про можливу несправність. Відсутність освітлених номерного знаку не є перешкодою для руху автомобіля і не загрожує безпеці дорожнього руху. Позивачка вказує, що освітлення номерного знаку вийшло з ладу через якість дорожнього покриття. Враховуючи неможливість негайного ремонту освітлення номеру безпосередньо на місці зупинки через пізній час, позивачка вважає, що вона могла продовжити рух до місця стоянки, оскільки відсутність освітлення номерного знаку не є перешкодою для руху та не загрожує безпеці руху.
Позивачка вважає, що правопорушення вчинено з необережності, тому поліцейський міг зробити усне попередження. Після складання постанови поліцейський дозволив їй продовжити рух незважаючи на те, що порушення на місці усунуто не було.
На думку ОСОБА_1 , вона не допустила злісного порушення ПДР, що не призвело до будь-яких негативних наслідків, тому, посилаючись на ст. 22 КУпАП, просила закрити провадження у справі відносно неї, а спірну постанову скасувати.
Ухвалою суду від 25.09.2023 провадження у справі відкрито та призначено судове засідання на 16.10.2023 без виклику сторін.
Окрім того, ухвалою суду від 25.09.2023 до участі у справі у якості співвідповідача залучено Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області.
13.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУНП в Хмельницькій області, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позову. Згідно відзиву, під час зупинки т/з інспектором поліції було встановлено особу, яка здійснювала керування т/з із порушенням ПДР, та переконавшись у тому, що відбувалось керування т/з із порушенням, водія було ознайомлено із правами та дотримано процедуру розгляду справи, що підтверджується наданим відеозаписом. На відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки самостійно оглянула несправність підсвітки та переконавшись, що вона не працює, почала вживати усіх заходів для уникнення притягнення до адміністративної відповідальності. Враховуючи те, що в позові відсутні будь-які аргументи та доводи, які б свідчили, що позивачка не вчиняла правопорушення, підстави для скасування постанови відсутні.
16.10.2023 розгляд справи було відкладено на 27.10.2023 за заявою позивачки для ознайомлення із матеріалами справи, зокрема, відеозаписом.
27.10.2023 розгляд справи проводився в судовому засіданні без участі сторін, які будь-яких клопотань до суду не подавали.
Оскільки, розгляд справи здійснюється без участі сторін фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Так, як слідує зі змісту спірної постанови серії ЕАТ № 7744667 від 15.09.2023, водій, ОСОБА_1 , керувала т/з VOLKSWAGEN PASAT, н.з. НОМЕР_1 по вулиці Лісна, 2, м. Славута, в якого в темну пору доби не освітлювався задній номерний знак, чим порушила п.2.9в ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (а.с. 4).
Пунктом 2.9в ПДР України, в порушенні якого звинувачується позивачка, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Судом досліджено відеозапис, долучений до матеріалів справи поліцейським, з якого вбачається, що позивачка дійсно керувала транспортним засобом, в якого не освітлювався задній номерний знак, в темну пору доби. На місці зупинки така несправність позивачкою усунута не була.
Обґрунтовуючи свої заперечення щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови позивачка посилається на те, що конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху та про вказану несправність він не знав, а після зупинки працівниками поліції вона не могла усунути несправність на місці, зважаючи на пізню пору доби, і була переконана в тому, що з такою несправністю автомобіль міг рухатись далі. Окрім того, позивачка вказує, що в даному випадку порушення було вчинено з необережності, тому, оскільки вона не допустила злісного порушення ПДР, її можливо було звільнити від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження.
Суд звертає увагу на те, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення,
передбаченому ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності, а адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП накладається, серед іншого, саме за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.
Незгода позивачки із накладенням на неї адміністративного стягнення не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України від 03.04.2008 р., заява № 3236/03).
За таких обставин суд вважає доведеним факт порушення позивачкою п. 2.9в ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Частиною 1 ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на викладене, оскільки вина позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення та, відповідно, задоволення позову.
Керуючись ст. 6, 8, 9, 77, 242-246, 268, 286 КАС України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора Славутського ВП № 1 ШРУП ГУНП в Хмельницькій області Цілінського Миколи Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Мотонок Т.Я.