Справа № 755/9428/23
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/9428/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

за участі сторін

представника позивача Попель Д.В.

представника відповідача Мельника М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва адміністративну справу за адміністративним позовом громадянина Сирійської арабської Республіки ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України. Свої вимоги мотивує, зокрема, тим, що 09 липня 2022 року громадянина Сірійської арабської Республіки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено, як такого, що порушив правила перебування іноземців в Україні, стосовно чого складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме: проживання на території України з документами термін дії яких закінчився. В протоколі було вказано про те, що розгляд справи відбудеться 09.07.2022 року о 13 год. 00 хв. в приміщенні територіального органу (підрозділу) ДМС України за адресою: вул. Ольгинська, буд. З, м. Київ, де пізніше було прийнято рішення про примусове повернення громадянина Сірійської арабської Республіки ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни, однак, копії рішення він не отримував, а про результат рішення йому було повідомлено усно. Позивач, при вирішенні питання про примусове повернення, наголошував на тому, що не мав наміру порушувати законодавство України, зокрема вчиняти адміністративне правопорушення у вигляді перебування на території України з документами, строк дії яких прострочен. ОСОБА_1 через введення воєнного стану не зміг вчасно звернутись до органів державної міграційної служби задля поновлення дії своїх документів, що дозволяють проживання на території України, адже даний державний орган тимчасово припиняв свою діяльність відносно розгляду звернень у небезпечний для життя час, допоки ситуація не стала більш стабільною та не поновились нормальні умови праці. Позивач вважає, що у зв`язку з введенням воєнного стану він не міг подати документи щодо отримання громадянства України, окрім того, правопорушення хоч і мало місце, але було вчинене не за своєю волею. Дана ситуація вимусила позивач порушити норми адміністративного права не за своєю волею, обставини воєнного стану позбавили позивача вибору, в нього не залишилось іншого варіанту дій, окрім порушення українського законодавства в рамках крайньої необхідності, адже він вже багато років проживає на території України разом із своєю сім`єю, повертатись до країни походження просто немає сенсу, родина позивача прижилася та адаптувалась в Україні, син в позивача взагалі був народжений в Україні та не покидав територію України. Вважає зазначене рішення про примусове повернення від 09.07.2022 р. протиправним, незаконним і таким, що підлягає скасуванню відповідно ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін призначено судовий розгляд.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволення даного позову з підстав викладених в відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

09.07.2022 року співробітниками Святошинського УП ГУНП у м. Києві виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживання без документів на право проживання в Україні.

09.07.2022 року головним спеціалістом управління міграційного контролю протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Зіловою Н.С. були розглянуті матеріали та за порушення передбачене частиною 1 статті 203 КУпАП, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 011127 про те, що 09.07.2022 було виявлено громадянина Сирійської арабської Республіки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: проживання без документів на право проживання в Україні.

09.07.2022 року заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було розглянуто матеріали адміністративної справи відносно позивача та винесено постанову серії ПН МКМ № 011105 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень. Адміністративне стягнення у вигляді штрафу було сплачено у повному обсязі.

09.07.2022 року головним спеціалістом управління міграційного контролю протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Зіловою Н.С. було прийняте рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни без заборони в`їзду та зобов`язанням покинути територію України у термін до 19.07.2022.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області від 09.07.2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Згідно пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно частини 3 статті 3 вказаного Закону зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 23 Закону № 3773-VI передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Отже, іноземець або особа без громадянства підлягає примусовому поверненню в країну походження за рішенням уповноваженого на це органу виключно за умови наявності у їх діях ознак порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або якщо вони суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція).

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Судом встановлено, що позивач проживає на території України з 1990 року, посвідки на тимчасове проживання не отримував, дозволу на імміграцію в Україні не отримував, з питанням продовження строків перебування, набуття статуту біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів не звертався. Жодного доказу на спростування даного позивачем та його представником суду не надано.

В судовому засіданні представник позивача посилається, на той факт, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2023 року протокол про адміністративне правопорушення від 09.07.2022 року щодо порушення правил перебування іноземців на території України громадянином Сірійської арабської Республіки ОСОБА_2 скасовано, а тому це також є підставою для визнання протиправним та скасування рішення ЦМУ ДМС про примусове повернення до країни походження або третьої країни позивача.

З даним твердженням суд не погоджується, оскільки з тексту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2023 року чітко вбачається, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.05.2023 року скасовано та провадження у справі за позовом громадянина Сірійської арабської Республіки ОСОБА_1 до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про скасування протоколу про адміністративне правопорушення закрито. Дана постанова суду обґрунтована тим, що спір у даній справі не є адміністративним, оскільки відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення здійснював не публічно-правові управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Окремо слід звернути увагу, що штраф, накладений на позивача, він сплатив 11.07.2022 року, що підтверджує факт того, що він погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності за порушення міграційного законодавства України.

Отже, позивачем порушено покладений на нього чинним законодавством України обов`язок дотримуватись вимог національного законодавства України.

Посилання позивача на те, що в зв`язку з введенням воєнного стану він не мав змоги вчасно звернутися до органів ДМС для оформлення необхідних документів судом оцінюються критично.

Щодо посилання позивача про те, що в зв`язку з введенням воєнного стану позивач не мав змоги звернутися до відповідача суд зазначає, що судом встановлено, що позивач проживає на території України з 1990 року взагалі без документів на право проживання в Україні, а тому посилання на введення воєнного стану не заслуговує на увагу.

Крім цього, позивач просить суд врахувати право позивача на сім`ю та міцність соціальних, культурних і родинних зв`язків позивача, при цьому суду не надано жодного доказу того, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі. Син позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є повнолітнім. Отже, посилання позивача на дану обставину є безпідставним, оскільки чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і наявність сім`ї не звільняє особу від необхідності дотримання міграційного законодавства України.

Аналогічна правова позиція знаходить своє відображення в постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі 343/2242/16, від 10.10.2019 у справі № 2340/2910/18, від 12.08.2020 у справі №755/14023/17, справі № 522/14416/18.

Тому, за встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог громадянина Сирійської арабської Республіки ОСОБА_3 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України повністю.

Керуючись ст. 129 Конституції України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150, ст.ст. 2, 5, 6, 30, 72-77, 139, 241, 246, 255, 288, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог громадянина Сирійської арабської Республіки ОСОБА_3 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2023 року.

Суддя Н.О.Яровенко