Справа № 280/5945/23
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 жовтня 2023 рокуСправа № 280/5945/23
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши заяву Військової частини НОМЕР_1 про розстрочення виконання судового рішення у справі за позовом

ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

-визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Донецької та Луганської областях, з 01 по 31 травня 2022 року, з 01 по 10 червня 2022 року, з 11 по 30 червня 2022 року, з 01 по 31 липня 2022 року, 01 по 31 серпня 2022 року, з 01 по 30 вересня 2022 року, з 01 по 31 жовтня 2022 року, у розмірі 100 000,00 грн щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 додаткову винагороду як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Донецької та Луганської областях, як особі, яка безпосередньо брала участь у бойових діях у періоди часу з 01 по 31 травня 2022 року, з 01 по 10 червня 2022 року, з 11 по 30 червня 2022 року, з 01 по 31 липня 2022 року, 01 по 31 серпня 2022 року, з 01 по 30 вересня 2022 року, з 01 по 31 жовтня 2022 року, у розмірі 100 000,00 грн щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з урахуванням вже виплаченої додаткової винагороди.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2023 по справі №280/5945/23 позовні вимоги задоволено частково , зокрема:

визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі ОСОБА_1 , додаткової винагороди на період дії воєнного стану за період часу з 01 по 31 травня 2022 року, з 18 по 30 червня 2022 року, з 01 по 31 липня 2022 року, 01 по 31 серпня 2022 року, з 01 по 30 вересня 2022 року, з 01 по 31 жовтня 2022 року включно.

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати (встановити) та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди з 01 по 31 травня 2022 року, з 18 по 30 червня 2022 року, з 01 по 31 липня 2022 року, 01 по 31 серпня 2022 року, з 01 по 30 вересня 2022 року, з 01 по 31 жовтня 2022 року включно.

17.10.2023 до суду від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення від 06.10.2023.

Представником позивача 26.10.2023 подано заперечення на клопотання.

Розгляд заяви про розстрочення виконання судового рішення у справі призначено на 27.10.2023 , про що учасники справи повідомлені належним чином.

Представники сторін, належним чином повідомлені про дату, місце та час судового розгляду, в судове засідання не прибули.

Відповідно до ч.2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 124 Конституції України та стаття 370 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частини першої статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті 378 КАС України).

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернення учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

Тобто, вирішуючи питання про розстрочку або відстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк тощо.

Підставою для розстрочення виконання рішення, в розумінні статті 378 КАС України, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Слід відмітити, що розстрочення виконання рішення суду здійснюється у виняткових випадках і є правом, а не обов`язком суду, а відповідне рішення приймається судом на основі закону та власних переконань.

Необхідною умовою для надання розстрочення виконання рішення суду є наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути лише конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Разом із тим, жодних доказів на підтвердження відсутності коштів у бюджеті ВЧ НОМЕР_1 на відповідні цілі суду не надано, так і на підтвердження наявності інших підстав щодо неможливості вчиняти дії на виконання рішення суду та доцільності відстрочення виконання рішення суду.

Щодо наданих відповідачем копій мотивованих клопотань до Командування ЗСУ, суд зазначає, що сам факт подання та наявність цих клопотань не підтверджує того, що на даний момент кошти у бюджеті ВЧ НОМЕР_1 відсутні і немає можливості виконати рішення Запорізького окружного адміністративного суду, ухваленого 06.10.2023 у справі № 280/5945/23.

При цьому, відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень, а тому обмежене фінансування, зокрема, в частині видатків на виконання судових рішень, не є підставою для відстрочення виконання судового рішення, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

Так, у справі «Серінг проти Сполученого Королівства» Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97 вказав, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь- яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, слід зазначити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків. Так, у справі "Шмалько проти України" Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факт існування обставин, які унеможливлюють виконання рішення суду у цій справі, а отже заява державного виконавця відділу примусового виконання рішень про розстрочення виконання судового рішення у справі, є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 241, 248, 256, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про розстрочення виконання судового рішення у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова