Справа № 420/18024/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 019744 від 12.06.2023р. у розмірі 17000грн., винесену виконуючим обов`язки начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Костянтином Мироновим;

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що не є суб`єктом господарювання, а тому застосування до неї штрафних санкції є неправомірним.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач стверджує, що 14.04.2023 посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті на а/д М-15 Одеса-Рені-Бухарест 12 км + 125 м на підставі направлення на рейдову перевірку від 06.04.2023 № 15/В, здійснено перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, ДНЗ НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , власником зазначеного транспортного засобу на момент перевірки, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 був позивач. За результатом перевірки встановлено та зазначено у акті, що на вказаному транспортному засобі: MERCEDES-BENZ SPRINTER, ДНЗ НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 здійснювалось перевезення пасажирів на міжміському внутрішньообласному пасажирському маршруті Забари-Одеса. Так, за результатом проведеної перевірки, 14.04.2023 року виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону: перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду. За результатом виявлених порушень складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом № 356217. На підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом № 356217 від 14.04.2023 начальником відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 019744 від 12.06.2023, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративногосподарський штраф у розмірі 17 000 грн.

У відповіді на відзив, позивач заперечує щодо наведених відповідачем доводів та зазначає, що позивач не являється автомобільним перевізником на жодному з автобусних маршрутів України, в розумінні цього поняття, визначеного законодавчо. Тому, у позивача не може бути наявними документи, які видаються пасажирському автомобільному перевізнику на маршрут, а саме: схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду, за що була прийнята штрафна постанова. Зазначені документи є складовими паспорту маршруту, який видається суб`єктам підприємницької діяльності (далі - СПД), які мають відповідну ліцензію на перевезення пасажирів та, за результатом відповідного конкурсу, отримують Дозвіл на перевезення пасажирів на певному конкретному маршруті. Жодного з перелічених доказів (умов) на причетність позивача щодо володіння правом перевезення пасажирів на маршруті Одеса - Забари, а отже і наявності документів, за відсутність яких, позивач був підданий штрафу 17000 грн., відповідачем надано не було. Позивач не являється суб`єктом відповідальності за оскаржуваною Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, так як позивач не є суб`єктом підприємницької діяльності.

У запереченнях на відповідь на відзив, відповідач зазначив, що згідно абз. 2 ч. 2 ст. 40 Закону № 2344-III, водій автобуса зобов`язаний мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством. При цьому, матеріалами перевірки, а саме: фотофіксацією, підтверджено, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER, ДНЗ НОМЕР_1 на момент проведення перевірки містив трафарет з позначенням маршруту «Забари Одеса». Позивачем не спростовано факт здійснення пасажирських перевезень, за відсутності документів, передбачених законодавством, зокрема, статтею 39 Закону України Про автомобільний транспорт, оскільки на момент перевірки на транспортному засобі позивача був наявний трафарет маршруту. Таким чином, фактично здійснення пасажирського перевезення позивачем не заперечується, а маніпулюючи термінологією, позивач намагається уникнути відповідальності, передбаченої законодавством. Відсутність на момент перевірки у транспортному засобі позивача зазначених документів та ліцензії (під час здійснення перевезення пасажирів за маршрутом) лише додатково свідчить про здійснення ним діяльності, без дотримання чинного законодавства. Відсутність у позивача статусу суб`єкта господарювання на момент перевірки, не звільняє позивача від відповідальності, оскільки під час перевірки встановлено, що ним здійснювались вантажні перевезення без обов`язкового документа, а частина 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ передбачає застосування адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт саме до автомобільних перевізників, до яких, за визначенням статті 1 цього Закону, належить позивач. Отже, в розумінні приписів Закону України Про автомобільний транспорт саме позивач ОСОБА_1 був перевізником пасажирів 14.04.2023 під час рейдової перевірки транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER, ДНЗ НОМЕР_1 . Будь-яких доказів на підтвердження того, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ під час проведення 14.04.2023 рейдової перевірки здійснював інший вид перевезення, або здійснення перевезення пасажирів здійснювалось іншим перевізником, аніж ОСОБА_1 , матеріали справи не містять та позивачем таких підтверджень не надано

В поясненнях наданих позивачем, остання наголошує на протиправності оскаржуваної постанови з підстав, що зазначені в позові та у відповіді на відзив.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

14.04.2023 року старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області на а/д М-15 Одеса-Рені-Бухарест 12 км + 125 м на підставі направлення на рейдову перевірку від 06.04.2023 № 15/В, здійснено перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, ДНЗ НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , власником зазначеного транспортного засобу на момент перевірки, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зазначено ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено Акт №356217 від 14.04.2023 року.

З акту перевірки вбачається, що під час перевірки виявлено порушення вимог ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевізник не забезпечив водія ОСОБА_2 , документами: схемою маршруту, розкладом руху, таблицею вартості. Порушення відповідність за яке передбачено абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення пасажирів за відсутності на момент перевірки документів визначених ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: схемою маршруту, розкладом руху, таблицею вартості.

В акті містяться пояснення водія наступного змісту: «Перевозил родствеников на Пасху, из них три инвалида, денег за проезд с пасажиров не брал, ехал до Петродолинского, табличка была нарисована + знак инвалида.».

08.05.2023 року, Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області сформовано Повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким позивача запрошено прибути 22.05.2023 року до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення по актам проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №356217 від 14.04.2023 року.

За заявою позивачки, Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області перенесено розгляд справи та сформовано Повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким позивача запрошено прибути 05.06.2023 року до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення по актам проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №356217 від 14.04.2023 року.

ОСОБА_1 звернулась до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області із заявою, в якій повідомила, що немає можливості з`явитись на засідання щодо розгляду справи за актом №356217 від 14.04.2023 року.

05.06.2023 року, Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області сформовано Повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким позивача запрошено прибути 12.06.2023 року до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення по актам проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №356217 від 14.04.2023 року.

12.06.2023 року, начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Костянтином Мироновим, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 019744, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн., що передбачений ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Частиною 2 ст.19 Конституції України, визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 вказаного Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з п. 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Згідно з п. п. 14, 15 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Приписами п. п. 20, 21 Порядку № 1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до абз.1 ст.35 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджує Кабінет Міністрів України (абз.16 ст.35 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до положень ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Суд вказує, що перелік документів згідно ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним.

Абзацом 3 ч. 1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" є автомобільний перевізник.

Судом встановлено, що під час проведення 14.04.2023 року рейдової перевірки транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER, ДНЗ НОМЕР_1 , що належав на момент перевірки ОСОБА_1 , старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області було встановлено, що водій здійснював перевезення пасажирів та на момент проведення перевірки у нього були відсутні схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду.

Факт відсутності вищезазначених документів зафіксовано в акті №356217 від 14.04.2023 року, який підписаний водієм без зауважень.

Крім того, в Акті №356217 від 14.04.2023 року в графі пояснення водія зазначено, що водій перевозив родичів на свято, троє з них були особами з інвалідністю, гроші за проїзд не брав та підтвердив, що табличка була намальована та був присутній знак інваліда.

Суд зазначає, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER, ДНЗ НОМЕР_1 на момент проведення перевірки містив трафарет з позначенням маршруту «Забари Одеса».

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER, ДНЗ НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_1 .

Отже, в розумінні приписів Закону України «Про автомобільний транспорт», саме позивачка була перевізником пасажирів 14.04.2023 року під час рейдової перевірки транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER під час проведення 14.04.2023 року рейдової перевірки здійснював інший вид перевезення, або здійснення перевезення пасажирів здійснювалось іншим перевізником, аніж ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Таким чином, суд робить висновок, що Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області правомірно, за наявності підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, винесено постанову №ПШ 019744 від 12.06.2023.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач Приватне підприємство «АЛЬФА ЛЮКС» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контрою) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови).

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, буд.14, м. Київ, 01135, ).

Відповідач Відділ державного нагляду (контролю) у Одеській області (площа Б.Дерев`янка, 1, каб.203, м.Одеса, 65113).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 26.10.2023 року з урахуванням перебування судді у відпустці.

Суддя Н.В. Бжассо

.