Справа № 520/26086/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 жовтня 2023 року № 520/26086/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить суд:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 84 від 01.08.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок пенсії мені. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з дати призначення пенсії - 04.05.2023 року, з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1986 року по 31.12.1990 рік згідно архівних довідок про заробітну плату від 07.04.2021 № 4/3207,4/3208,4/3209, які видані ОСОБА_2 службою збройних сил республіки білорусь.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначену з 04.05.2023. Позивачем було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заяву № 614 від 31.07.2023 року та додаткові документи для перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за період страхового стажу до 01.07.2000 року, а саме: за період з 01.01.1986 року по 31.12.1990 рік. В обґрунтування заяви було повторно подано архівні довідки про заробітну плату від 07.04.2021 №№ 4/3207, 4/3208, 4/3209, а також довідка від 07.04.2021 року № 4/3213, видані ОСОБА_2 службою збройних сил республіки білорусь. Проте, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 84 від 01.08.2023 року ОСОБА_1 , відмовлено у перерахунку пенсії з підстави непідтвердження заробітної плати первинними документами.

Ухвалою судді від 26.09.2023 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цій справі без виклику сторін в порядку ст. 263 КАС України.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та позов з додатками надіслані відповідачам, що підтверджується довідками про доставку на офіційну електронну адресу.

Відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області, не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив, в якому в обґрунтування заперечень зазначив, що Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове,державне пенсiйне страхування. За принципом екстериторiальностi виконавцем визначено Головне управлiння Пенсiйного фонду України у Вінницькій областi та за результатом розгляду заяви позивача прийнято рiшення № 84 від 01.08.2023 про вiдмову у перерахунку пенсiї. Позивач при подачі заяви про призначення пенсії за віком було надано головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області довідки про заробітну плату від 07.04.2021 № 3207, № 3208, № 3209 які видані Архівною Службою збройних сил республіки білорусь. Відтак, коли особа надає заяву про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу по 30.06.2000, з огляду на положення абзацу 1 ч. 1 ст. 40 Закону України № 1058, підлягає перевірці на відповідність первинним документам. Позивачем завірених в установленому порядку копій первинних документів, на підставі яких складена довідка, не надано.

Відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області правом подання відзиву на адміністративний позов не скористався, клопотань про продовження строків на його подання до суду не направив.

Оскільки провадження у справі відкрито в порядку ст. 263 КАСУкраїни, на підставі ч. 3 ст. 263 КАС України відповідь на відзив не є заявою по суті справи, її подання у даній категорії справ не передбачено, подана позивачем відповідь на відзив до уваги судом не береться.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянином республіки білорусь, постійно проживає на території України на підставі посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 , виданої 11.10.2012 (строк дії безстроково).

Як вбачається з послужного списку позивача, останній з вересня 1980 по 1985 рік проходив навчання в Харківському державному університеті, на базі якого у 1984 році пройшов військову підготовку, прийняв присягу 15.07.1984 при В/Ч НОМЕР_3 .

15.07.1985 позивача було призвано на військову службу Дзержинським районним військовим комісаріатом м. Харкова, на підставі розпорядження Командуючого білоруських ВС від 04.07.1985 № 0367 у військовому званні «лейтенант».

Наказом МО рб від 10 червні 1998 №206 позивача звільнено в запас за його бажанням.

Позивач зареєстрований та постійно проживає в м. Харкові, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначену з 04.05.2023.

30.07.2023 позивачем було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заяву № 614 та додаткові документи для перерахунку пенсії шляхом обчислення пенсії із урахуванням заробітної плати за період страхового стажу до 01.07.2000 року, а саме: за період з 01.01.1986 року по 31.12.1990 рік.

До зазначеної заяви позивачем було подано архівні довідки про заробітну плату від 07.04.2021 №№ 4/3207, 4/3208, 4/3209, а також довідка від 07.04.2021 року № 4/3213, видані ОСОБА_2 службою збройних сил республіки білорусь.

Згідно з підпунктом 4.2 розділу 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року No22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок 22-1) встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Пунктом 4.7. передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, за принципом екстериторіальності матеріали заяви передані на розгляд Головного управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за результатом розгляду заяви позивача від 30.07.2023 було прийнято оскаржуване рішення № 84 від 01.08.2023, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням поданих довідок про заробітну плату.

Відповідно до рішення про відмову в перерахунку пенсії від 01.08.2023 № 84 відмова пенсійного органу обґрунтована наступним.

Для перерахунку пенсії надано довідки про заробітну плату від 07.04.2021 №3207, №3208, №3209, які видані Архівною службою збройних сил Республіки білорусь.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Відтак, коли особа надає заяву про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу по 30.06.2000, з огляду на положення абзацу першого частини першої статті 40 Закону №1058, підлягають перевірці на відповідність первинним документам завірені в установленому порядку копії первинних документів, на підставі яких складена довідка, які не надані.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вищевказаний період зарплати не підтверджений первинними документами.

Позивач не погодився зі спірним рішенням у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Порядок обчислення пенсії за віком врегульовано положеннями ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 40 Закону № 10585 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Як вбачається з копії спірного рішення, підставою його винесення було непідтвердження довідок про заробітну плату первинними документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Щодо можливості перевірки довідок про заробітну плату, виданих архівною установою республіки білорусь, Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області, про що зазначає позивач, суд виходить з такого.

24 лютого 2022 року російська федерація здійснила віроломну агресію проти України, використавши для здійснення масштабної наступальної операції територію, повітряний простір та воєнну інфраструктуру республіки білорусь. Відповідно до ст. 3 Резолюції 3314 ГА ООН (1974) дії держави, яка дозволила використання своєї території іншою державою для здійснення акту агресії, кваліфікується в якості акту агресії цієї держави.

Упродовж 2022 року республіка білорусь продовжувала надавати територію, повітряний простір та інфраструктуру для здійснення російською авіацією ракетно-артилерійських та авіаційних ударів по території України.

Згідно з Інформаційним повідомленням щодо зупинення дії та виходу з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року та Протоколу до неї, розміщеному на офіційному сайті Мінюсту України (посилання: https://minjust.gov.ua/m/informatsiyne-povidomlennya-schodo-zupinennya-dii-ta-vihodu-z-konventsii-pro-pravovu-dopomogu-i-pravovi-vidnosini-u-tsivilnih-simeynih-ta-kriminalnih-spravah-vid-22-sichnya-1993-roku-ta-protokolu-do-nei), 01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі Закон), який набрав чинності 23 грудня 2022 року.

Закон передбачає:

зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР (далі Мінська конвенція), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та республікою білорусь (стаття 1);

вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (далі Мінська конвенція), та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року №140/98-ВР (стаття 2).

Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення.

Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами.

За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції та Протоколу до неї у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь зупинено з 27.12.2022 року (з дати повідомлення Виконавчого комітету СНД як депозитарія Мінської конвенції).

З дати зупинення дії Мінської конвенції та Протоколу до неї, зокрема:

не здійснюватиметься співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами російської федерації і республіки білорусь з питань надання правової (судової) допомоги у цивільних і кримінальних справах та екстрадиції на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї.

Отже, будь-яке співробітництво пенсійних органів з відповідними органами республіки білорусь з 27.12.2022 припинено, в тому числі, в частині обміну документами.

Відтак, не зважаючи на встановлення законом повноважень пенсійного органу вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, з урахуванням зазначених вище обставин, пенсійний орган не мав можливості реалізувати такі повноваження стосовно перевірки поданих позивачем довідок, виданих республікою білорусь, з огляду на зупинення дії Мінської конвенції.

При цьому суд зазначає, що позивач є громадянином республіки білорусь, отже не відмовився від захисту країни своєї громадянської належності, з огляду на що не позбавлений можливості самостійно отримати необхідні первинні документи.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для застосування при розгляді даної справи правових позицій Верховного Суду у Постановах від 19.06.2018 у справі № 820/5348/17 та від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17, на які посилається позивач, оскільки вони зроблені за інших фактичних обставин.

Інші доводи позову висновків суду не змінюють.

З огляду на зазначене, враховуючи подання позивачем довідок без підтвердження первинними документами, за відсутності у відповідача можливості реалізації повноважень щодо перевірки вказаних довідок з 27.12.2022, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 84 від 01.08.2023 року винесене відповідачем ГУ ПФУ у Вінницькій області на підставі закону та в межах наданих законом повноважень, є правомірним, а відтак в задоволенні позовних вимог про його скасування належить відмовити.

Щодо вимог позову, заявлених до другого відповідача, ГУ ПФУ в Харківській області, вони є, по-перше, похідними, а також заявлені до неналежного відповідача, який не мав вирішувати питання про проведення перерахунку пенсії, оскільки подана позивачем заява розглядалася в силу принципу екстериторіальності іншим пенсійним органом.

Отже, вказані вимоги також не підлягають задоволенню, як необґрунтовані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 26.10.2023.

Суддя Білова О.В.