Справа № 420/5657/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/5657/23

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року: адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ) щодо відмови, викладеної у листі від 14.03.2023 №5220-4339/П-02/8-1500/23, у нарахуванні та виплаті з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»; зобов`язано ГУПФУ перерахувати та виплатити позивачу з 01.02.2022 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. Вказане рішення набрало законної сили 15.06.2023.

04.07.2023 судом видано виконавчий лист по справі №420/5657/23 та на підставі вказаного виконавчого листа 21.07.2023 Відділом примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №72315654.

18.08.2023 представник позивача звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.382 КАС України, у якій просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення у даній справі та зобов`язати ГУПФУ подати звіт про виконання судового рішення.

Заявник обґрунтовував дану заяву тим, що після вступу рішення в свою законну силу позивач звертався до ГУПФУ з заявою від 15.06.2023 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року по справі №420/5657/23, проте жодних перерахунків пенсії позивачу на виконання цього рішення так проведено і не було. Вказує, що 21.07.2023 Відділом примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження, про що свідчить виписка з автоматизованої системи виконавчих проваджень (№АСВП: 72315654 від 21.07.2023). 03.08.2023 АО «Грищенко та партнери Одеса» в інтересах позивача був зроблений адвокатський запит з проханням надати відомості про перерахунок пенсії, здійсненого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року по справі №420/5657/23. На зазначений адвокатський запит своїм листом за вих.№1500-0308-8/110614 від 10.08.2023 ГУПФУ повідомило, що ним було проведено перерахунок пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року по справі №420/5657/23 та було надано відомості щодо здійснення такого перерахунку. Зазначає, що розмір пенсії позивача до моменту звернення до суду з вищезазначеним позовом, а також після винесення Одеським окружним адміністративним судом рішення від 15 травня 2023 року по справі №420/5657/23 та його виконання з боку ГУПФУ залишився незмінним - 33310,73 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року вказана заява була залишена без задоволення.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та задовольнити вказану заяву.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ГУПФУ з листом № 1500-0308-8/110614 від 10.08.2023 позивачу надано протоколи перерахунку пенсії від 27.07.2023, з 01.02.2022 та з 01.08.2023, з яких вбачається, що позивачу проведено перерахунок пенсії з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», підсумок пенсії: з 01.02.2022 становить 31321,08 грн, який обмежено максимальним розміром 29202,68 грн; з 01.08.2023 становить 36874,33 грн, який обмежено максимальним розміром 33310,73 грн.

При цьому, з заяви позивача вбачається, що він не погоджується з тим, що його пенсія виплачується не у повному розмірі, а саме у розмірі, який він отримував до перерахунку його пенсії на підставі зазначеного вище рішення суду від 15.05.2023 року - 33310,73 грн.

Суд зазначив, що враховуючи те, що предметом розгляду по справі №420/5657/23 було лише право позивача на перерахунок та виплату його пенсії з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», позивач у справі №420/5657/23 не оскаржував дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та суд не надавав оцінку правомірності обмеження пенсії максимальним розміром, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 15.05.2023 у даній справі.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком та зазначає, що положеннями статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу наведеного вбачається, що положення статті 382 КАС України не передбачають заборону встановлення судового контролю вже після винесення рішення суду по суті спору.

Колегія суддів зазначає, що процесуальне законодавство містить наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання (на думку позивача) судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду по справі №520/1744/18 від 30 грудня 2020 року.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у пункті 18 рішення від 12 травня 2011 року у справі «Ліпісвіцька проти України» (заява11944/05) звернув увагу й на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. пункт 197 рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. пункти 24- 27 рішення від 13 червня 2006 року у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), N 2132/02).

У пункті 25 рішення від 22 лютого 2005 року у справі «Шаренок проти України» (заява35087/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/0).

Колегія суддів наголошує, що кінцева належна мета будь-якого судового процесу та виконавчого провадження, як його наслідок, є виконання судового рішення в повному обсязі та без жодних штучних процедурних затримок.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи було помилково відмовлено в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, оскільки вказаний захід є спонукальним по відношенню до відповідача для виконання судового рішення та в контексті даної справи надасть змогу суду достеменно встановити не/належність виконання вказаного рішення суду, зокрема в частині того, чи були включені відповідачем при перерахунку (згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року) суми у розмірі 2000,00 грн., які передбачені Постановою КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», та чи були вони сплачені.

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати протягом п`яти днів з дня отримання копії даної постанови до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук