Справа № 200/4576/23
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року Справа№200/4576/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

22.08.2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) через свого представника звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Відповідач 2), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі третя особа), в якій просила суд:

дії Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо призначення мені ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування після смерті ОСОБА_2 у розмірі меншому ніж 50% пенсії годувальника яку він отримував на день смерті є незаконними визнати незаконними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити мені ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування після смерті померлого годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% пенсії померлого годувальника, яку він отримував на момент смерті з 05 червня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що вона є пенсіонеркою, знаходиться на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримую пенсію за віком. 06 червня 2023 року Позивач звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачами за принципами екстериторіальності було розглянуто її заяву про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та призначено пенсію по втраті годувальника відповідно. Розмір призначеної пенсії по втраті годувальника становить 4990,22 грн. Після перегляду пенсії її розмір становить з 05 червня 2023 року 5388,07 грн. Позивач не згодна із розміром призначеної їй пенсії по втраті годувальника оскільки розмір пенсії її чоловіка складав 14069,78 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем 1 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно ч.6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства, зазначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач 2 надав відзив на позов в якому зазначив, що відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/ фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10 IV Порядку № 22-1)

Повідомлення про направлення рішення про відмову в призначені пенсії на адресу заявника надсилається органом Пенсійного фонду України на обліку якого знаходиться особа відповідно до місця реєстрації проживання.

У головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області пенсійної справи ОСОБА_1 не має.

Враховуючи те, що позивач не проживає на території Кіровоградської області головне управління не вчиняло жодних дій спрямованих на розгляд документів чи прийняття рішення щодо поданих документів позивача.

Враховуючи вищенаведене, головне управління не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не порушувало права та інтереси позивача, не опрацьовувало документи для призначення пенсії по втраті годувальника та не приймало спірного рішення . Зважаючи на зазначене, вимоги позивача є безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству, та не підлягають задоволенню.

Третьою особою було надано пояснення в яких зазначено, що з 05.06.2023 ОСОБА_1 переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та пенсію обчислено в розмірі 50% пенсії померлого годувальника.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурні підрозділи, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Померлий ОСОБА_2 з 28.03.2003 отримував пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону № 1058. Пенсія ОСОБА_2 була обчислена з урахуванням загального страхового стажу 47 років 2 місяці 2 дні, з них: страховий стаж 37 років 2 місяці 2 дні, який врахований по 31.07.2011; додаткові роки зв Списком № 1 10 років. Стаж на пільгових роботах за списком № 1 складав 10 років. Коефіцієнт страхового стажу 0,47167. Заробітну плату ОСОБА_2 було розраховано на підставі статті 40 Закону № 1058 за період з 01.01.1986 по 31.12.1990 та з 01.07.2000 по 31.01.2006, яка складала 28853,48 грн. (7405,03 грн. середня заробітна плата по народному господарству за 2014-2016 роки з урахуванням індексації х 3,89647 коефіцієнт заробітної плати після оптимізації).

В результаті проведеного перерахунку пенсії пенсію ОСОБА_1 було обчислено з урахуванням загального страхового стажу 41 рік 08 місяців 23 дні (коефіцієнт страхового стажу 0,41667), в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 10 років, та середньомісячної заробітної плати за період з 01.01.1986 по 31.12.1990 та з 01.07.2000 по 31.01.2006, яка складала 23149,16 грн. (7405,03 грн. середня заробітна пата по народному господарству за 2014-2016 роки з урахуванням індексацій х 3,12614 коефіцієнт заробітної плати після оптимізації).

Головним управлінням в результаті контрольної перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що під час переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника до страхового стажу померлого годувальника не зараховано період роботи з 02.11.1994 по 31.12.1997 в АОЗТ «Костянтинівська ковбасна фабрика» на підставі трудової книжки від 26.07.1971.

Отже, враховуючи норми частини 3 статті 45 Закону № 1058 Головним управлінням було направлено лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області стосовно перегляду розрахунку стажу померлого ОСОБА_2 під час переведення ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

В результаті перегляду пенсію ОСОБА_1 обчислено з урахуванням загального страхового стажу 44 роки 10 місяців 23 дні (коефіцієнт страхового стажу 0,44833), в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 10 років, та середньомісячної заробітної плати годувальника за період з 01.01.1986 по 31.12.1990 та з 01.07.2000 по 30.11.2003, яка складає 23149,16 грн. (7405,03грн. показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки х 3,12614 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії по втраті годувальника (10776,13 грн. х 50%) 5388,07 грн. Пенсія призначена та виплачується згідно чинного законодавства.

Додатково повідомлено, що при переведенні ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника до страхового стажу та заробітку не зараховано період роботи на території російської федерації з 01.12.2003 по 31.01.2006, оскільки статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угоди) було передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою, тобто лише при призначенні пенсії. Для проведення перерахунку пенсії особам, які після призначення пенсії продовжували працювати за межами України, підстав немає. Отже, вважаємо, що заявлені Позивачем вимоги є безпідставними, необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є грамадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по втраті годувальника з 05.06.2023 року.

Позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 10 травня 1975 року серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 30 травня 2023 року № НОМЕР_4 , виданим Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Листом №13842-12612/К-02/8-0500/23 від 21.07.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області Позивачу було повідомлено, що заява від 05.06.2023 була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що передбачено п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Враховуючи, що заява від 05.06.2023 була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Головне управління листом від 13.06.2023 ініціювало переглянути розрахунок страхового стажу померлого годувальника, так як не було зараховано період роботи з 02.11.1994 по 31.12.1997.

В результаті перевірки пенсійної справи померлого годувальника було встановлено, що період роботи на території російської федерації було безпідставно зараховано до страхового стажу та розрахунку заробітної плати.

Матеріали Вашої пенсійної справи були приведені у відповідність.

Стаж годувальника складає 34 роки 10 місяців 23 дні, крім того, додаткові роки за списком № 1- 10 років. Всього для розрахунку 44 роки 10 місяців 23 дні. Коефіцієнт страхового стажу - 0,44833. Заробітна плата годувальника за період з 01.01.1986 по 31.12.1990 та з 01.07.2000 по 30.11.2003 складає 23149,16грн (7405,03 грн - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки х 3,12614 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Розрахунок пенсії з 05.06.2023:

- розмір пенсії за віком годувальника по ст,27 (23149,16 х 0,44833) - 10378,46 грн;

- доплата за понаднормативний стаж годувальника (за 19 років) - 397,67 грн;

- загальний розмір пенсії за віком годувальника - 10776,13 грн;

- розмір пенсії по втраті годувальника (10776,13 грн х 50%) - 5388,07 грн.

Пенсія призначена та виплачується згідно чинного законодавства.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в листі №0500-0202-8/67850 від 09.08.2023 року зазначено, що померлий ОСОБА_2 з 28.03.2003 отримував пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону № 1058.

Як вбачається із розрахунку пенсії ОСОБА_2 , пенсія померлого годувальника була обчислена виходячи із загального страхового стажу 47 років 02 місяці 02 дні, з них:

- Страховий стаж 37 років 02 місяці 02 дні, який враховано по 31.07.2011 року.

- Додаткові роки за роботу за Списком №1 10 років (стаж на пільгових роботах за Списком №1 складав 10 років).

Коефіцієнт страхового стажу 0,47167.

Заробітну плату ОСОБА_2 було розраховано на підставі статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1990 року та з 01 липня 2000 року по 31 січня 2006 року, яка складала 28853,48 грн. (7405,03 грн. Середня заробітна плата по народному господарству за 2014-2016 роки з урахуванням індексації х 3,89647 коефіцієнт заробітної плати після оптимізації). Таким чином розрахунок пенсії ОСОБА_2 станом на момент смерті становив:

Середньомісячний заробіток - 28853,48 грн.

Коефіцієнт стажу - 0,47167

Розмір пенсії за віком (28853,48 х 0,47167) - 13609,32 грн.

Доплата за понаднормовий стаж (22 роки) - 460,46 грн.

Загальний розмір пенсії- 14069,78 грн.

Обмеження в індексації з 0103.2023 року -739,80 грн.

Розмір пенсії з надбавками - 13329,98 грн.

Заява ОСОБА_3 про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника від 05.06.2023 була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що передбачено п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованою в 1566/11846.

В результаті проведеного перерахунку пенсії, пенсія померлого годувальника ОСОБА_2 була обчислена з урахуванням загального страхового стажу 41 рік 08 місяців 23 дні (коефіцієнт страхового стажу 0,41667) в тому числі пільговий стаж за Списком №1 10 років, та середньомісячної заробітної плати за період з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1990 року та з 01 липня 2000 року 31 січня 2006 року, яка склала 23149, 16 грн (7405,03 грн. середня заробітна плата по народному господарству за 2014-2016 роки з урахуванням індексації х 3,12614 коефіцієнт заробітної плати після оптимізації).

Розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 05.06.2023:

Середньомісячний заробіток - 23149,16 грн.

Коефіцієнт стажу- 0,41667

Розмір пенсії за віком (23149,16 грн. х 0,41667) - 9645,56 грн.

Доплата за понаднормовий стаж (за 16 років) - 334,88 грн.

Загальний розмір пенсії - 9980,44 грн.

% обчислення пенсії у разі втрати годувальника - 50%

Розмір пенсії з надбавками - 4990,22

Головним управлінням в результаті контрольної перевірки пенсійної справи ОСОБА_3 встановлено, що під час переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника до страхового стажу померлого годувальника не зараховано період роботи з 02.11.1994 по 31.12.1997 в АОЗТ Костянтинівська колбасна фабрика на підставі трудової книжки від 26.07.1971.

Отже, враховуючи норми ч.3 ст. 45 Закону № 1058 Головним управління було направлено лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області стосовно перегляду розрахунку стажу померлого ОСОБА_2 під час переведення ОСОБА_3 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

В результаті перегляду пенсію ОСОБА_3 обчислено з урахуванням загального страхового стажу 44 роки 10 місяців 23 дні (коефіцієнт страхового стажу - 0,44833), в тому числі пільговий стаж за Списом № 1 - 10 років, та середньомісячної заробітної плати за період з з 01.01.1986 по 31.12.1990 та з 01.07.2000 по 31.01.2006, яка складає 23149,16 грн (7405,03 грн. - середня заробітна плата по народному господарству за 2014-2016 роки з урахуванням індексацій х 3,12614 - коефіцієнт заробітної плати після оптимізації).

Розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 05.06.2023 в результаті перегляду:

Середньомісячний заробіток - 23149,16 грн.

Коефіцієнт стажу - 0,44833

Розмір пенсії за віком (23149,16 грн. х 0,44833) - 10378,46 грн.

Доплата за понаднормовий стаж (за 19 років) - 397,67 грн.

Загальний розмір пенсії - 10776,13 грн.

% обчислення пенсії у разі втрати годувальника - 50%

Розмір пенсії з надбавками - 5388,07 грн.

Звертаємо увагу, то пенсія померлого ОСОБА_2 обчислювалась урахуванням страхового стажу та заробітної плати з 01.12.2003 по 31.01.2006 на території Російської Федерації, які були набуті після призначення пенсії.

Водночас, повідомлено, що годувальнику було безпідставно враховано до страхового стажу та заробітної плати період роботи на території Російської Федерації з 01.12.2003 по 31.01.2006 після виходу на пенсію, оскільки статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року було передбачено, що встановлення права на пенсію громадянам держав- учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою, тобто лише при призначенні пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону № 1058-IV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з пунктом першим частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами статті 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, законом встановлено право вибору позивача одного з виду пенсій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, спірним питанням у даній справі є правомірність визначення розміру пенсії за втратою годувальника, а не сам факт її призначення.

Відповідно до приписів статті 37 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Статтею 38 зазначеного закону визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

З наведеного вбачається, що у разі втрати годувальника, члени його сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

При цьому, суд наголошує, що вказана норма Закону № 1058-ІV, а саме стаття 37, носить імперативний характер, тобто виражає чітко позначені дії і не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав та обов`язків суб`єктів. Отже, виходячи з приписів зазначеної статті, Законом заборонено призначення пенсії по втраті годувальника нижче 50% розміру пенсії, що виплачувалась годувальнику за життя.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, зокрема №0500-0202-8/67850 від 09.08.2023 року, згідно якого розмір пенсії ОСОБА_2 за віком з надбавками становив 14069,78 грн. Тобто на момент смерті розмір пенсії годувальника складав 14069,78 грн., що не заперечується сторонами.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, пенсія позивача має становити 50 відсотків пенсії померлого годувальника, яку він одержував на день смерті, а саме (14069,78 грн. / 50 %) 7 034,89 грн.

Разом із тим, судом встановлено, що сума пенсії по втраті годувальника, яка призначена та виплачується позивачу становить 5388,07 грн., що складає 38,29% від 14069,78 грн. Таке зменшення розміру пенсії відбулося за рахунок здійснення відповідачем перерахунку пенсії ОСОБА_2 , що також підтверджено листами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №13842-12612/К-02/8-0500/23 від 21.07.2023 року та №0500-0202-8/67850 від 09.08.2023 року.

Суд не бере до уваги повторний розрахунок пенсії ОСОБА_2 , здійснений після його смерті, при якому визначено розмір пенсії годувальника для розрахунку пенсії позивачу, виходячи з розміру пенсії померлого, а саме - 10776,13 грн., оскільки відповідно до статті 37 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається у розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

При цьому, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку особи, яка звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника, доводити наявність підстав для призначення пенсії померлому годувальнику, у тому числі підтверджувати наявність відповідного стажу роботи. Право померлого годувальника на отримання пенсії вже було встановлене відповідачем у момент призначення ОСОБА_2 пенсії.

Особа, яка звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника повинна довести наявність підстав для призначення їй пенсії у разі втрати годувальника, тобто підтвердити, що вона є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника, який був на утриманні померлого.

Суд наголошує на тому, що відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Окрім того, суд зазначає, що у даній справі сам факт призначення пенсії ОСОБА_2 у розмірі 14069,78 грн. є встановленим та не є спірним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час розрахунку та призначення Позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника Відповідач 1 та Відповідач 2 діяв не у спосіб, визначений Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме, безпідставно та в порушення норм зазначеного закону зменшив розмір пенсії померлого годувальника.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" визначає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справах "Стек та інші проти Сполученого Королівства", "Пічкур проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності "суспільний інтерес"; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою Європейського Суду з прав людини не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить "особистий та надмірний тягар" для особи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час розрахунку та призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідач діяв не у спосіб, визначений Законом № 1058-ІV, а саме, безпідставно та у порушення норм зазначеного Закону зменшив розмір пенсії померлого годувальника.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, дії Відповідача 1 та Відповідача 2 щодо невиплати позивачу пенсії по втраті годувальника у належному розмірі є протиправними.

Згідно із статтею 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню, а з врахуванням приписів статей 2, 9, 245 КАС України, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та з урахуванням того, що остаточний перерахунок здійснено Відповідачем 1, порушене право Позивача підлягає поновленню шляхом визнання протиправними дій Відповідача 1 та Відповідача 2, щодо призначення Позивачу пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування після смерті ОСОБА_2 у розмірі меншому ніж 50% пенсії годувальника яку він отримував на день смерті та зобов`язання Відповідача 1 призначити Позивачу пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування після смерті померлого годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% пенсії померлого годувальника, яку він отримував на момент смерті з 05 червня 2023 року у розмірі 14069,78 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції від 22.08.2023 року Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача 1 на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування після смерті ОСОБА_2 у розмірі меншому ніж 50% пенсії годувальника яку він отримував на день смерті.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування після смерті померлого годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% пенсії померлого годувальника, яку він отримував на момент смерті з 05 червня 2023 року, тобто з пенсії у розмірі 14069,78 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім гривень) 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Череповський