Справа № 340/5302/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2023 року м.Дніпросправа № 340/5302/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у справі № 340/5302/22 (суддя Жук Р.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 31.08.2022 року № 339 Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 в частині притягнення до відповідальності, позбавлення преміювання за серпень 2022 року у повному обсязі (100%) та додаткових винагород у повному обсязі (100%) військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (правонаступником є Кіровоградський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки а.с. 160-161) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн. за серпень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у період з 06.08.2022 по 31.08.2022 брав безпосередню участь у бойових діях, однак за серпень 2022 року отримав грошове забезпечення у розмірі 5 298 грн. 31 коп. без додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн., оскільки згідно наказом військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2022 №339 притягнутий до відповідальності шляхом позбавлення преміювання та додаткових винагород. Підставою стало службове розслідування. При цьому, позивач зазначає, що бойових позицій без наказу не залишав. Крім того, позивач зазначив, що такий вид відповідальності як позбавлення додаткових доплат не передбачений Дисциплінарним Статутом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року позовні вимоги позивача було задоволено.

Так, суд визнав протиправним та скасував наказ командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 31.08.2022 року №339 Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 в частині притягнення до відповідальності, позбавлення преміювання за серпень 2022 року у повному обсязі (100%) та додаткових винагород у повному обсязі (100%) військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

-зобов`язав військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн. за серпень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Із рішенням суду не погодився відповідач - Кіровоградський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, ним була подана апеляційна скарга. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що оскаржений позивачем наказ є законним і підстави для його скасування відсутні. Відповідач стверджує про безпідставні доводи позивача, оскільки вважає документально доведеним факт залишення позивачем бойових позицій та відмови від виконання бойового наказу №1 від 08.08.2022 року, за такі дії позивача було правомірно позбавлено преміювання та додаткових винагород за серпень 2022 року.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу. У відзиві стверджує про безпідставність доводів скаржника, просить залишити оскаржене рішення без змін. Наполягає, що сам по собі факт передачі матеріалів до органу досудового розслідування, ще не свідчить про вчинення позивачем кримінального правопорушення. Позивача не визнано винним, а отже відсутні правові підстави для невиплати йому премії та додаткової винагороди.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Указу Президента №69/2022 з 25.02.2022 року призваний для проходження військової служби за мобілізацією.

08.06.2022р. позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується записом №17 військового квитка Серія НОМЕР_2 , виданого 06.05.2022 р. Голованівським РТЦК та СП.

Позивач у складі особового складу ВЧ НОМЕР_1 направлений в район населеного пункту Мар`їнка Донецької області для подальшого проходження служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2022 №233, було призначене службове розслідування за фактом відмови від виконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 '. Підставою призначення розслідування слугувало те, що 14.08.2022 частина військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 залишили бойові позиції в районі населеного пункту Мар`їнка Донецької області та відмовились від виконання бойового наказу командира військової частини.

Актом про проведення службового розслідування встановлено, що 14.08.2022 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 за списком, серед яких і ОСОБА_1 , залишили бойові позиції в районі населеного пункту Мар`їнка Донецької області та відмовились від виконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1 згідно бойового розпорядження командира військової частина НОМЕР_3 №408/КП/2 ДСК від 08.08.2022. Як вбачається зі змісту рапорту старшого лейтенанта ВЧ НОМЕР_1 заступника командира штабу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командирам бойових підрозділів військової частини усно був доведений бойовий наказ №1 від 08.08.2022 про зайняття бойових позицій в районі населеного пункту Мар`їнка Донецької області. Військовослужбовці зайняли позиції згідно наказу, проте в період з 12.08.2022 по 15.08.2022 почали самовільно залишати позиції та переміщувались до місця попереднього розташування батальйону в районі Цукурино. Наказу на залишення позицій чи відвід від командування батальйону не надходило. В подальшому військовослужбовці, які залишили позиції відкрито відмовились від подальшого виконання бойових наказів.

Під час проведення службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового наказу, встановлено, що дії зазначених у акті військовослужбовців мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2022 №319 ''Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 '' за відмову від виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 №408/КП/2ДСК від 08.08.2022 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , зокрема солдата ОСОБА_1 , водія-радіотелефоніста 1 відділення 2 взводу 3 стрілецької роти, позбавити преміювання за серпень 2022 року в повному обсязі (100%) та додаткових винагород в повному обсязі (100%) (а.с. 131-134).

Вважаючи протиправним зазначений наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2022року в частині притягнення до відповідальності, позбавлення преміювання та додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом. При цьому позивач помилково зазначає номер оскарженого наказу № 339, замість вірного №319 (а.с.131).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, та скасовуючи спірний наказ в оскарженій позивачем частині, зазначив, що відповідачем не дотримана процедура проведення службового розслідування, службовим розслідуванням не було достеменно з`ясовано чи вчиняв саме позивач порушення дисципліни, а також не встановлено належним чином обставини правопорушення, його наслідки, причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення. За висновками суду, позбавлення позивача преміювання за серпень 2022 є прямим наслідком притягнення його до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №339 від 31.08.2022. А оскільки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності визнано судом протиправним, безпідставним є позбавлення позивача преміювання.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає наявними підстави для відмови у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.26 цього Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах (ст.27 Статуту).

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551- XIV від 24.03.1999 затверджений Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Відповідно статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

За правилами ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (ст.84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Виходячи з наведених вище правових норм в їх сукупності, невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем покладених на нього обов`язків, зокрема беззастережно виконувати накази командирів (начальників), є підставою для притягнення такого військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, прийняттю рішення командиром про накладення дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування врегульований нормами розділу ІІІ Порядку №608, відповідно до якого рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.

Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування (п.8 розділу ІІІ Порядку № 608).

В спірному випадку, мало місце призначення службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців від виконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 . Підставою призначення розслідування слугувало те, що 14.08.2022 частина військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 залишили бойові позиції в районі населеного пункту Мар`їнка Донецької області та відмовились від виконання бойового наказу командира військової частини.

Як встановлено матеріалами службового розслідування, 14.08.2022 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 за списком, серед яких і ОСОБА_1 , залишили бойові позиції в районі населеного пункту Мар`їнка Донецької області та відмовились від виконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1 згідно бойового розпорядження командира військової частина НОМЕР_3 №408/КП/2 ДСК від 08.08.2022. Як вбачається зі змісту рапорту старшого лейтенанта ВЧ НОМЕР_1 заступника командира штабу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командирам бойових підрозділів військової частини усно був доведений бойовий наказ №1 від 08.08.2022 про зайняття бойових позицій в районі населеного пункту Мар`їнка Донецької області. Військовослужбовці зайняли позиції згідно наказу, проте в період з 12.08.2022 по 15.08.2022 почали самовільно залишати позиції та переміщувались до місця попереднього розташування батальйону в районі Цукурино. Наказу на залишення позицій чи відвід від командування батальйону не надходило. В подальшому військовослужбовці, які залишили позиції відкрито відмовились від подальшого виконання бойових наказів.

Під час проведення службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового наказу, встановлено, що дії зазначених у акті військовослужбовців мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що спірним наказом не було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності та не визначався вид дисциплінарного стягнення, оскільки в діях військовослужбовців, список яких наведено в акті службового розслідування, були виявлені ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, матеріали за ознаками кримінального правопорушення були направлені за належністю до Територіального управління ДБР, яке наразі поводить досудове розслідування (а.с.129).

Сам позивач не спростовує фактів, встановлених під час службового розслідування, не оскаржує дії в частині проведення службового розслідування, в тому числі і відносно нього, тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно вдався до оцінки дій відповідача, що передували прийняттю оскарженого наказу.

Матеріали службового розслідування оформлені актом, в якому зафіксовано виявлені факти, що на думку особи, яка проводила таке розслідування, свідчать про кримінальний злочин, тому і передані матеріали для проведення уповноваженим на те органом досудового слідства всебічного розслідування та з`ясування всіх обставин, що мали місце (а.с. 124-126).

Щодо позовних вимог позивача, які стосуються позбавлення його преміювання та додаткових винагород за серпень 2022року, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Суд першої інстанції, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, виходив з того, що позбавлення позивача преміювання за серпень 2022 є прямим наслідком притягнення його до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №339 від 31.08.2022. Оскільки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності визнано судом протиправним, безпідставним є позбавлення позивача преміювання.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки як вже було зазначено вище, в спірному випадку не мало місце притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а лише проведено службове розслідування, за наслідками якого матеріали направлені до органу досудового слідства, оскільки в діях військовослужбовців, серед яких і позивач, вбачається склад кримінального правопорушення.

Щодо позбавлення преміювання та додаткових винагород позивача за серпень 2022року слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018.

Відповідно до п.2 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Відповідно до п.3 розділу І Порядку № 260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

накази про присвоєння військових звань;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Питання щодо преміювання врегульовано розділом XVI Порядку № 260.

Відповідно до п.1 розділу XVI Порядку № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення (п.5 розділу XVI Порядку № 260); у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів - за місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

Виплата премії та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, здійснюється на підставі наказу командира військової частини з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

25.03.2022 Міністром оборони України прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яке того ж дня телеграмою доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 10 вказаного рішення встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. або 30 000,00 грн. не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за той місяць, у якому здійснено таке порушення, а також ті, у діях (бездіяльності) яких є ознаки кримінального або адміністративного правопорушення.

Таким чином, виплата премії та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, здійснюється на підставі наказу командира військової частини з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

В спірному випадку підставою для позбавлення позивача преміювання та додаткових винагород за серпень 2022 року став наказ від 31.08.2022року, прийнятий за результатами проведеного службового розслідування із встановленням фактів невиконання бойового розпорядження командира військової частини та залишення бойових позицій.

Позивач доказів на спростування фактів, виявлених під час службового розслідування, суду не надав.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наказ в оскарженій позивачем частині виданий командиром військової частини НОМЕР_1 у межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачений законодавством, і командир військової частини, користуючись своїм правом, врахував вимоги до військової дисципліни військовослужбовців.

Підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування спірного наказу в оскарженій позивачем частині, як і для зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн за серпень, за встановлених судом обставин, відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 328 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у справі № 340/5302/22 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак