Справа № 752/9311/22
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/9311/22
Провадження № 2-адр/752/9/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2023 року Голосіївський районий суд м.Києва у складі:
головуючого судді Колдіної О.О.,
з участю секретаря Ящука Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту Патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,
в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту Патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.
23.02.2023 р. судом було ухвалено рішення про задоволення позову.
Позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.
Представником відповідача подані заперечення з приводу стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно до яких відповідач просить відмовити у задоволенні заяви позивача, оскільки при зверненні до суду позивач не заявляв про наявність у нього витрат на правничу допомогу, до заяви не додано документа, який підтверджує сплату гонорару, а отже такі витрати не були фактичними і реальними. Розмір заявлених витрат не є співмірним розміру стягнення, що було накладено на позивача, не відповідає складності справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
В силу положень ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Крім того у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За умовами ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом цієї справи, було надано до суду: копія Договору про надання правової допомоги від 20.07.2022 року № 20/07/2022; Додаткова угода № 1 до Договору про надання правової допомоги № 20/07/2022 від 20.07.2022 р., Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 06.09.2023 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу, суд враховує заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх не співмірністю та недоведеністю, категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, обсяг фактично наданих послуг, а саме вивчення оскаржуваної постанови та доданих пояснень, складання позовної заяви, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн., що буде відповідати принципу справедливості та розумності.
Крім того, суд враховує, що відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг позивач підтвердив надання йому послуги зі збирання доказів, однак матеріали справи не містять доказів фактичного надання такої послуги.
Керуючись ст. ст. 132, 134, 143, 252 КАС України, суд
заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту Патрульної поліції про визнання протиправною та скасуванн постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.
В іншій частині відмовити.
З урахуванням ч.4 ст.286 КАС України, додаткове рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя