Справа № 200/6045/23
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

після відкриття провадження у справі

30 жовтня 2023 року Справа №200/6045/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

26 жовтня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 26 жовтня 2023 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність (у вигляді відмови) ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 з 01 серпня 2023 року щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713, до призначеної пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 серпня 2023 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 2 000,00 грн, з виплатою виниклої заборгованості.

30 жовтня 2023 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 200/11270/21 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення, з урахуванням його додаткових складових.

Однак внаслідок цього перерахунку основний розмір пенсії був зменшений з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач не погодився з такими діями пенсійного органу та оскаржив їх в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі № 200/4489/22 дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали в зменшенні основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01 грудня 2019 року, були визнані протиправними.

Позивач доводив, що в серпні 2023 року на виконання рішення суду у справі № 200/4489/22 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років, однак знову порушило його право на належне пенсійне забезпечення, припинивши нарахування і виплату щомісячної доплати до пенсії, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова КМУ № 713).

Вважаючи такі дії (бездіяльність) протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Зі змісту позовної заяви та наданих сторонами письмових доказів вбачається таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

Позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону № 2262, що підтверджено посвідченням № НОМЕР_1 , виданим ГУМВС України в Донецькій області 30 січня 2007 року.

З 01 липня 2021 року на підставі Постанови КМУ № 713 позивачу була встановлена щомісячна доплата до пенсії в розмірі 2 000,00 грн.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

08 листопада 2021 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/11270/21, яким позов задовольнив у повному обсязі, а саме:

- визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 16 серпня 2021 року № 200 «Про відмову в перерахунку пенсії»;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 30 червня 2021 року № 33/25-1485, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського для обчислення пенсії ОСОБА_1 за листопад 2019 року становить 16 410,61 грн, у т.ч. посадовий оклад 2 470,00 грн, оклад за спеціальним званням 1 000,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції 1 735,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 2 081,48 грн, премія (125,22%) 9 124,13 грн.

Рішення суду у справі № 200/11270/21 набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року.

В квітні 2022 року на виконання рішення суду у справі № 200/11270/21 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 30 червня 2021 року № 33/25-1485 про розмір грошового забезпечення.

При цьому з 01 травня 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області припинило нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713, виходячи з того, що внаслідок перерахунку розмір пенсії збільшився більш ніж на 2 000,00 грн, про що свідчить лист пенсійного органу від 05 жовтня 2023 року № 0500-0203-8/85029.

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

26 січня 2023 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/4489/22, яким позов задовольнив, а саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року нарахувати та виплатити перераховану пенсію у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду від 26 січня 2023 року у справі № 200/4489/22 набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2023 року.

На виконання рішення суду у справі № 200/4489/22 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача, про що свідчить протокол за пенсійною справою № N/A-33268 (МВС) від 11 липня 2023 року (від 12 липня 2023 року № 0500-0203-8/60204).

Отже, додані до позовної заяви письмові докази свідчать, що ГУ ПФУ в Донецькій області припинило нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, яка передбачена Постановою КМУ № 713, з 01 травня 2022 року внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі № 200/11270/21, а не з 01 серпня 2023 року в результаті перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі № 200/4489/22, як помилково вважає позивач.

Про обґрунтованість такого висновку суду свідчать листи ГУ ПФУ в Донецькій області від 12 липня 2023 року № 0500-0203-8/60204 та від 05 жовтня 2023 року № 0500-0203-8/85029.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 9 КАС).

Строк звернення до адміністративного суду визначає ст. 122 КАС.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас ч. 3 ст. 122 КАС передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ст. 87 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Ст. 46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно зі ст. 55 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а навела висновок про те, що норми, зокрема, ст. 46 Закону № 1058 (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Таким чином, норми спеціального законодавства у сфері соціального захисту, які стосуються необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонеру суми пенсії, стосуються саме нарахованих сум пенсії за минулий час, які не виплачені з вини пенсійного органу.

Спірні правовідносини виникли щодо дій (бездіяльності) пенсійного органу, які полягали в припиненні нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії, яка передбачена Постановою КМУ № 713.

Отже, до спірних правовідносин належить застосовувати шестимісячний строк звернення до суду, встановлений абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС.

Висновки щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС, у соціальних спорах, наведені в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, і полягають в наступному:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Вирішуючи питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу Пенсійного фонду України на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Саме такий висновок наведений Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 340/1019/19.

В постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 Верховний Суд наголосив, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Застосувавши до спірних правовідносин норми ст. 122 КАС з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що про порушення своїх прав внаслідок припинення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713, позивач повинен був дізнатися в травні 2022 року, отримавши відповідну пенсійну виплату.

Твердження позивача про те, що пенсійний орган припинив нарахування і виплату щомісячної доплати до пенсії, передбачена Постановою КМУ № 713, з 01 серпня 2023 року, спростовується долученими до позовної заяви письмовими доказами, зокрема листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 05 жовтня 2023 року № 0500-0203-8/85029.

Отримання позивачем листа пенсійного органу від 05 жовтня 2023 року № 0500-0203-8/85029 не змінює момент, з якого ОСОБА_1 повинен був дізнатися про порушення своїх прав внаслідок припинення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, а свідчить лише про час, коли позивач почав вичиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через рік після отримання пенсії за травень 2022 року.

До того ж той факт, що в жовтні 2022 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом, в якому оскаржував дії пенсійного органу щодо зменшення основного розміру його пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, є свідченням того, що щонайпізніше станом на жовтень 2022 року позивачеві мав бути відомий розрахунок його пенсійної виплати, включаючи ту обставину, що в ньому не врахована щомісячна доплата до пенсії, передбачена Постановою КМУ № 713.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічні висновки наведені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27 січня 2020 року у справі № 420/3001/19, від 25 лютого 2020 року у справі № 360/1870/19, від 27 серпня 2021 року у справі № 1.380.2019.000974, від 27 січня 2021 року у справі № 160/4284/19.

До суду з цим позовом позивач звернувся 26 жовтня 2023 року, про що свідчить дата на позовній заяві, сформованій з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

Отже, право позивача на отримання щомісячної доплати до пенсії було порушено не в серпні 2023 року, а в травні 2022 року внаслідок дій пенсійного органу, які полягали в припиненні нарахування та виплати цієї доплати, а позов подано з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, визначеного абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Документи, що додаються до позовної заяви, визначені ст. 161 КАС.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В порушення вимог ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 КАС, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не надав заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Ч. 13 ст. 171 КАС передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 КАС, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку з дня отримання цієї ухвали засобами електронного зв`язку для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 122, 123, ч. 6 ст. 161, ч. 13 ст. 171, ст. ст. 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Встановити особі, яка звернулася з позовною заявою, десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали засобами електронного зв`язку для усунення недоліків позовної заяви.

3. Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом:

- подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

4. Роз`яснити особі, яка звернулася з позовною заявою, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, така позовна заява повертається позивачеві.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кравченко