Справа № 400/5061/22
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/5061/22
Головуючий І інстанції: Величко А.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року (м.Миколаїв, дата складання повного тексту судового рішення - 07.02.2023р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,-
14.11.2022р. ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району, викладене в листі від 20.09.2022р. №2372/09.02-12;
- зобов`язати Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району призначити їм і виплатити допомогу на проживання внутрішньо-переміщеним особам, починаючи з 14.09.2022р.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із активними бойовими діями, позивач, разом із неповнолітньою дитиною, були вимушені покинути своє місце проживання (реєстрації) за адресою: АДРЕСА_1 , та переміститися до іншої адреси: АДРЕСА_2 , і зареєструватися так, як «внутрішньо-переміщені особи» 14.09.2022р. Далі, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй та дитині - грошової допомоги. Разом із тим, як зазначає позивач, Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району своїм листом від 20.09.2022р. протиправно відмовило у призначенні допомоги на проживання, посилаючись лише на те, що вона та її неповнолітня дитина фактично були переміщенні в межах Миколаївської міської територіальної громади та не надали документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження (знищення) нерухомого майна внаслідок бойових дій за місцем реєстрації.
Відповідач, у свою чергу, надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, в якому позовні вимоги категорично не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.02.2023р. (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач 13.03.2023р. подала апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2023р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено повністю. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.02.2023р. - скасовано та ухвалено нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , було задоволено. Визнано протиправними рішення Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району щодо відмови в призначенні позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, викладені в листі від 20.09.2022р. №2372/09.02-12. Зобов`язано Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району призначити і виплатити ОСОБА_1 та її неповнолітній дитині - ОСОБА_2 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, на підставі її заяви від 15.09.2022р.

23.10.2023р. від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі №400/5061/22 та проведення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із апеляційним розглядом даної справи. Заява вмотивована тим, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 17.10.2023р. не було вирішено питання стосовно розподілу судових витрат, що, у свою чергу, відповідно до ст.252 КАС України, є підставою для ухвалення додаткового рішення.

У силу приписів ч.3 ст. 252 КАС України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши зміст ухваленого у цій справі судового рішення та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для її задоволення.

Так, підстави та умови, за яких суд може ухвалити додаткове судове рішення, визначені ст.252 КАС України.

Частиною 1 ст.252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч.2 ст.252 КАС України).

Матеріалами даної справи підтверджується, що при зверненні з даним позовом до суду першої інстанції позивачем сплачено - 992,40 грн. судового збору, а при поданні апеляційної скарги - 1488,60 грн.

У відповідності до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як передбачено ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього ж Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на встановлені у справі обставини та враховуючи те, що апеляційна скарга позивача на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.02.2023р. - задоволена, а заявлені нею позовні вимоги - задоволено в повному обсязі, колегія суддів, керуючись ч.1 ст.139 КАС України, вважає за необхідне ухвалити додаткове судове рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом даної справи, шляхом присудження на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району судового збору у розмірі - 2481 грн.

Керуючись ст.ст.131,134,139,252,311 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривні 00 копійок).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови виготовлено 26.10.2023р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко