Справа № 160/9526/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2023 рокуСправа № 160/9526/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 05.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення від 21.04.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.04.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням архівних довідок від 25.04.2021 № 1/16-7739.
2. Ухвалою суду від 09.05.2023 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
3. 10.05.2023 позивачем подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.
4. Ухвалою суду від 12.05.2023 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази у відповідача, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.
5. 17.07.2023 судом через систему «Електронний суд» отримано клопотання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про долучення доказів до матеріалів справи.
7. 07.08.2023 від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, надано витребувані судом докази.
8. 13.04.2023 позивачем через веб-портал Пенсійного фонду України, було подано електронне звернення про призначення пенсії за віком.
9. Однак 21.04.2023 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.
10. Відмову у призначенні пенсії позивач вважає противоправною, оскільки в нього наявний відповідний страховий стаж для призначення пенсії за віком.
ІІ. ДОВРДИ ВІДПОВІДАЧІВ
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області
11. Відповідачем надано витребувані судом докази.
ГУ ПФУ в Миколаївській області
13. На момент звернення позивач досяг пенсійного віку 59 років 11 місяців, але був відсутній страховий стаж, потрібний для зарахування пенсії згідно частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
14. Слід вважати, що документи створені будь-якими органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території України, не є дійсними, з чого слідує що, архівні довідки від 25.08.2021 № 1/16-7739 видані органами на непідконтрольній Україні території надані позивачем, є недійсними та не створюють правових наслідків, тому неможливо зарахувати періоди роботи вищезазначених довідок до страхового стажу позивача.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
17. 13.04.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, вид пенсії за віком.
- дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 13.04.2023;
- пенсійний вік відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років
- вік заявниці 59 років 11 місяців;
- необхідний страховий стаж відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років;
- страховий стаж особи становить 24 роки 06 місяців 21 день;
- результати розгляду документів, доданих до заяви:
-- не прийнято до уваги архівні довідки від 25.08.2021 № 1/16-7739, які видані установою Донецької Народної Республіки, яка розташована на тимчасово окупованій території Луганської області, тому документи вважаються недійсними і не створюють правових наслідків. У зв`язку з цим, до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 31.08.1983 по 25.11.1985, з 10.02.1986 по 01.02.1993, з 01.02.1993 по 27.03.2000;
- при обчисленні страхового стажу враховані дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.1999;
- висновок: відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.
19. Суд звертає увагу, що рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято ГУ ПФУ в Миколаївській області.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
21. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
22. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
23. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
24. Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII (далі Закон № 1207-VII) визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.
25. За приписами статті 1 Закону № 1207-VII:
- тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
- датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року;
- окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.
26. Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII встановлено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.
27. Згідно із частинами першою та другою статті 4 Закону № 1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.
28. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
29. Статтею 9 Закону № 1207-VII встановлено:
- державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
- будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом;
- будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
30. Відповідно до статті 18 Закону № 1207-VII:
- громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
- гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».
31. Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 (далі Закон № 1706-VII) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
32. Абзацом першим частини першої статті 1 Закону № 1706-VII встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
33. Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
34. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
35. Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
36. За приписами статті 44 Закону № 1058-ІV:
- частина перша:
-- призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом;
-- звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи;
-- порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення;
- частина третя:
-- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
37. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
38. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин, далі - Порядок № 22-1).
39. Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1:
- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію);
40. Пунктом 1.7 Порядку № 22-1 встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
41. Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
42. Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:
- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;
- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
43. Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
44. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
45. Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.
про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії
47. Зазначені періоди роботи не зараховані до страхового стажу, оскільки архівні довідки від 25.08.2021 № 1/16-7739 видані установою Донецької Народної Республіки, яка розташована на тимчасово окупованій території Луганської області.
48. Суд вважає таку підставу для незарахування періодів роботи позивача до страхового стажу безпідставною з наступних підстав.
49. Аналіз частин першої-третьої статті 9 Закону № 1207-VII дає підстави для висновку про те, що акт (рішення, документ), виданий органом на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків у разі, якщо він виданий органом створеним у порядку, не передбаченому законом.
50. Разом з тим, суд звертає увагу на положення частини четвертої статті 9 Закону № 1207-VII, відповідно до якої встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
51. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
52. Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини2 (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді Європейського суду з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
53. При цьому, прийняття актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
54. Отже, позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії.
55. При цьому, архівні документи, які залишились на окупованій території та неможливість органів Пенсійного фонду України здійснити їх перевірку не може бути підставою для позбавлення права позивача на зарахування періодів роботи до страхового стажу на підставі довідок від 25.08.2021 № 1/16-7739, та не може позбавляти особу її конституційного права на соціальний захист.
56. Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.
58. Належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто не здійснення/не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити.
59. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
60. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
61. Незарахування періоду роботи позивача до страхового є бездіяльністю Пенсійного фонду, яка може бути оскаржена до суду, у зв`язку із чим суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту порушеного права на соціальне забезпечення позивача, та визнає протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи з 31.08.1983 по 25.11.1985, з 10.02.1986 по 01.02.1993, з 01.02.1993 по 27.03.2000.
про зобов`язання вчинити певні дії
63. Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
64. З метою ефективного та повного захисту прав позивача, суд зобов`язує ГУ ПФУ в Миколаївській області:
- зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 31.08.1983 по 25.11.1985, з 10.02.1986 по 01.02.1993, з 01.02.1993 по 27.03.2000;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.04.2023 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням архівних довідок від 25.04.2021 № 1/16-7739 та наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
65. Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку № 22-1, у редакції на час подання заяви про призначення пенсії, визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
66. У зв`язку із чинністю вказаної норми Порядку № 22-1 ГУ ПФУ в Миколаївській області розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, який у розглянутому спорі є органом, що призначає пенсію.
67. Таким чином, суд зобов`язує ГУ ПФУ в Миколаївській вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
68. Судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області приймались рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 13.04.2023 про призначення пенсії.
69. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснено лише направлення позивачу рішення про відмову у призначенні пенсії, яке прийняте ГУ ПФУ в Миколаївській області.
70. З урахуванням вище викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог викладених до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, оскільки зазначеним управлінням не вчинялось будь-яких дій та не приймалось будь-яких рішень пов`язаних з розглядом заяви позивача від 13.04.2023, а отже права позивача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не порушені.
72. Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із визначенням належного відповідача та виходом за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту порушеного права позивача, із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
73. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
75. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи з 31.08.1983 по 25.11.1985, з 10.02.1986 по 01.02.1993, з 01.02.1993 по 27.03.2000.
76. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області:
- зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 31.08.1983 по 25.11.1985, з 10.02.1986 по 01.02.1993, з 01.02.1993 по 27.03.2000;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.04.2023 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням архівних довідок від 25.04.2021 № 1/16-7739 та наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
77. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
78. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.
79. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба