Справа № 440/15618/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/15618/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Шевяков І.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області , в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період несення служби з 24.02.2022 по 20.01.2023 у розмірі по 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць;

зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період несення служби з 24.02.2022 по 20.01.2023 у розмірі по 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з доказами поважності причин пропуску строку.

27.10.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом, яка обґрунтована твердженням позивача про те, що у будь-якому випадку ОСОБА_1 мав право звернутися до суду з даним позовом до 02.10.2023. Введення воєнного стану в Україні та фактичні обставини, які мали місце під час дії воєнного стану та є загальновідомими, а саме ракетні обстріли, періодичні сигнали "Повітряна тривога", які вимагають перебування у безпечному місці, відключення електропостачання, перебої мобільного зв`язку та роботи мережі Інтернет, що зумовили об`єктивні труднощі для своєчасного подання позовної заяви.

Оскільки рішенням Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 по зразковій справі №260/3564/22 було встановлено необхідність нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року, а виплати позивач так і не отримав, звернувся до керівництва з рапортом з цього приводу.

Однак листом від 11 жовтня 2023 року, який отримано позивачем на руки за місцем служби 11.10.2023, керівництво повідомило, що нарахування й виплата додаткової винагороди не проводилась з огляду на відсутність відповідних бюджетних призначень.

З цього моменту позивач стверджує, що достовірно дізнався про порушене право на отримання додаткової винагороди. ОСОБА_1 намагався вирішити спір у досудовому порядку.

Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом, суд зазначає таке.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Судом не заперечується, що ОСОБА_1 мав право звернутися до суду з даним позовом до 02.10.2023.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з позовом 17.10.2023, тобто з пропуском встановленого статтею 233 КЗпП України тримісячного строку.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду у визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, отримання позивачем листа відповідача від 11.10.2023 у відповідь на його рапорт від 10.10.2023 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через півтора року після отримання грошового забезпечення не в повному розмірі.

Натомість позивач повинен був дізнався про порушення свого права на отримання додаткової винагороди під час отримання грошового забезпечення починаючи з березня 2022 року.

Крім того, посилання позивача на отримання листа відповідача від 11.10.2023 у відповідь на його рапорт не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (Постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

Більш того, у рапорті від 10.10.2023 ОСОБА_1 не просив відповідача виплатити у добровільному порядку додаткову винагороду, а лише просив надати довідку про грошове забезпечення за період з 01.01.2022, довідку чи нараховувалась додаткова винагорода та накази про нарахування додаткової винагороди, що не може вважатись досудовим урегулюванням спору, як стверджує у заяві ОСОБА_1 .

Позивач не надав жодних доказів в підтвердження того, що він був позбавлений можливості раніше отримати інформацію про обставини нарахування йому грошового забезпечення. Доказів, що відповідач чинив йому перешкоди у отриманні відповідної інформації, позивачем також не надано.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Позивач, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, посилається постанову Верховного Суду від 21.09.2023 по зразковій справі №260/3564/22, яка, на його думку пов`язується із днем, коли особа дізналася про порушення своїх прав та законних інтересів.

На противагу доводам позивача, суд зазначає, що неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права та підстав для судового захисту, тому не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку.

З урахуванням наведеного, суд наголошує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду у період з 03.10.2023 по 16.10.2023 та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Щодо доводів позивача відключення електропостачання, перебої мобільного зв`язку та роботи мережі Інтернет, що зумовили об`єктивні труднощі для своєчасного подання позовної заяви, - суд зауважує, що протягом липня-жовтня 2023 року у місті Полтава не відбувались відключення електропостачання, перебої мобільного зв`язку та роботи мережі Інтернет.

Отже, наведені у заяві підстави пропущення строків звернення до адміністративного суду є неповажними та не підтверджені належними доказами.

З приводу посилань позивача на те, що 24.02.2022 оприлюднений Указ Президента України від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", який триває до цього часу, суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків, а тому підставою для їхнього поновлення можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником адміністративного процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Отже, сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатися поважною причиною пропуску цих строків, а позивач не навів відповідних обґрунтувань та не надав доказів на підтвердження того, що був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з цим позовом у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

При цьому, суд зауважує, що упродовж усього періоду часу впровадження воєнного стану Полтавський окружний адміністративний не припиняв працювати та приймати позовні заяви. Тобто, воєнний стан об`єктивно жодним чином не перешкоджав своєчасному зверненню ОСОБА_1 до суду з позовом.

Крім того, воєнний стан продовжує діяти та території України і станом на жовтень 2023 року, однак, це жодним чином не завадило позивачу звернутися до суду з цим позовом 17.10.2023.

Суд критично оцінює доводи заявника та наголошує на тому, що за умови виявлення належної активності та небайдужості, існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на оскарження у встановлений законом строк.

Причини пропуску строку, наведені у заяві, суд оцінює як не пов`язані з конкретними обставинами, що стосуються саме позивача та не свідчать про непереборний характер таких обставин в контексті можливості подати позовну заяву у встановлений законом строк і про поважність причин пропуску строку.

Згідно із пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 123 КАС України, передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом першим частини четвертої 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути позивачу.

Керуючись статтями 47, 122, 123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до суду з позовом, зазначені у заяві про поновлення строку.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.С. Шевяков