Справа № 160/12728/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Камінській С.В.
за участю представників:
позивача відповідача 1 відповідача 2 відповідача 3 Хомяка О.П., Коваленка В.С. Денисової В.С. Ясніцької Т.С. Золотарьова Є.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, -
1. 08.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекспром» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про:
- визнання протиправним та скасування наказу від 06.06.2023 № 2747-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром» (код 32679601)», винесеного Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
- зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження про накладення арешту на активи ТОВ «Алекспром», зокрема арешту розрахункових рахунків та майна ТОВ «Алекспром».
2. Ухвалою суду від 12.06.2023 заяву про забезпечення позову задоволено частково.
3. Ухвалою суду від 13.06.2023 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору у розмірі 8052 грн. 22.06.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з платіжною інструкцією від 19.06.2023 № 355 про сплату судового збору у розмірі 8052 грн.
4. Ухвалою суду від 26.06.2023 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази, встановлено строки для подання заяв по суті спору.
5. 14.07.2023 від ДПС України надійшов відзив.
6. 17.07.2023 від Міжрегіонального управління надійшов відзив.
7. 18.07.2023 від Головного управління надійшов відзив.
8. Ухвалою суду від 21.07.2023 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 27.07.2023.
9. 27.07.2023 позивач надав відповідь на відзиви.
10. Судове засідання 27.07.2023 знято з розгляду у зв`язку з повітряною тривогою, призначено до розгляду 10.10.2023.
11. 01.08.2023 Головне управління надало заперечення.
12. У судовому засіданні 10.10.2023, за участі усіх учасників справи, судом відмовлено у задоволенні клопотань позивача та Головного управління про виклик свідків, відмовлено у задоволенні клопотання Міжрегіонального управління по заміну його як неналежного відповідача, оголошено перерву у зв`язку з повітряною тривогою до 13.10.2023.
13. 13.10.2023 у судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції, судом оголошено перерву для надання пояснень відповідачем до 27.10.2023.
14. У судовому засіданні 27.10.2023 сторони підтримали обрані правові позиції.
15. Позивач вважає протиправним наказ на проведення фактичної перевірки, оскільки він не містить підстав для її призначення, а лише посилання на загальні норми ПК України, зокрема у наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, у наказі не відображено в рамках яких заходів Головним управлінням встановлено невідповідність діяльності товариства вимогам законодавства в межам підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, не зазначено на підставі яких відомостей або документів були встановлені фактів сумнівної господарської діяльності підприємства, сумнівність яких саме операцій була встановлена податковим органом.
16. Підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише контролюючому органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.
18. Наказ не містить інформацію про період діяльності, який буде перевірятися, посилання на статтю 102 ПК України є недостатнім для ідентифікації цього періоду, оскільки ставить платника податків у невизначене становище та прямо впливає на його обов`язок виконати вимоги контролюючого органу, які повинні бути законними, дає можливість контролюючому органу не дотримуватись своїх власних процедур під час організації та проведення перевірок. Право контролюючого органу на визначення грошових зобов`язань в межах строку статті 102 ПК України по суті не є тотожнім періоду проведення перевірки, який повинен бути окреслений конкретним проміжком часу, отже наказ не відповідає положенням Кодексу щодо його змісту.
19. У призначенні перевірки позивач вбачає тиск контролюючого органу, оскільки 08.05.2023 вже був складений акт фактичної перевірки, згідно з висновками якого порушень не виявлено.
20. Оскільки можливість здійснення господарської діяльності безпосередньо залежить від наявності ліцензій, підставою для анулювання яких є недопуск до перевірки на підставі оскаржуваного наказу, позивач заявив вимоги про зобов`язання відповідачів утриматися від вчинення певних дій.
21. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що охоронець підприємства не мав повноважень на одержання від податкового органу наказу та направлень на проведення перевірки.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області
22. Головне управління проти позову заперечило повністю, зазначивши, що доповідною запискою відділу контролю за виробництвом та обігом пального управління контролю за підакцизними товарами ініційовано призначення фактичної перевірки з питань додержання вимог, які є обов`язковими для виконання при здійсненні виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів, з урахуванням інформації, отриманої листами Бюро економічної безпеки України від 01.05.2023, від 08.05.2023.
24. Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі № 520/3328/2020 відмітив, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим, однак, дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.
26. Таким чином, достатньо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення перевірки підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
29. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, відступаючи від висновку Верховного Суду викладеному у постанові від 27.01.2015 у справі № 21-425а14, зазначила, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
30. Відповідач не погоджується з доводами позивача, що охоронець ОСОБА_1 не є посадовою особою, оскільки справа розглядається в порядку адміністративного судочинства, а статті Господарського кодексу України не є джерелом адміністративного права та процесу. ПК України або іншими адміністративними нормативно-правовими актами не передбачено такого визначення як «посадова особа».
Державна податкова служба України
31. ДПС України заперечила в частині заявлених до служби позовних вимог, зазначивши, що зобов`язанню вчинити дії має передувати встановлення судом порушення діями, бездіяльністю або рішення. Відповідно до статті 3 Закону № 481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення у формі розпорядження з підстав, визначених частиною 24 вказаної статті. Відповідачем не прийнято рішення щодо анулювання ліцензії, отже йдеться про можливість ймовірного порушення прав у майбутньому. Рішення суду не може залежати від настання або ненастання якихось обставин, при ухваленні рішення суд не може підміняти функції ДПС України.
32. Органом ліцензування оптової торгівлі пальним та зберігання пального визначено територіальні органи ДПС. Отже, ДПС України не має відповідати за цим позовом, що зазначено у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22.
33. ДПС України не здійснює податковий облік позивача та відповідно не приймає рішень про накладення арешту.
Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків
34. Міжрегіональне управління проти позову заперечило, зазначивши, що під час фактичної перевірки актом встановлені допущені платником податків порушення, а саме факт транспортування та торгівлі необлікованим пальним, що є підставою для анулювання ліцензії відповідно до статті 3 Закону № 481/95-ВР.
35. Міжрегіональне управління не входить до переліку органів ліцензування, тому не проводить заходи стосовно видачі, призупинення та анулювання ліцензії на виробництво пального.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
36. Державна фіскальна служба України видала Товариству з обмеженою відповідальністю «Алекспром» (ідентифікаційний код 32679601):
наказ від 26.04.2023, акт фактичної перевірки від 08.05.2023
38. Згідно з висновком акту про результати фактичної перевірки від 08.05.2023 № 1810/04-36-09-02/32679601:
- порушень не встановлено;
щодо призупинення роботи підприємства
39. Наказом ТОВ «Алекспром» від 29.05.2023 № 60-ОД вирішено призупинити господарську діяльність підприємства з 29.05.2023, здійснити зупинення технологічної установки та іншого технологічного обладнання задіяного у виробництві.
40. Листом підприємства від 02.06.2023 № 1/020623 по призупинення роботи підприємства повідомлено Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
наказ від 06.06.2023, акт фактичної перевірки від 08.05.2023
43. Для проведення перевірки виписані направлення від 06.06.2023 № 3577, 3576, 3578.
44. Перевіряючими складено письмову вимогу про надання пояснень та завірених копій документів, встановлено їх надання в термін до 14.06.2023.
46. 16.06.2023 зареєстровано за номером 2265/04-36-09-03/32679601 акт про результати фактичної перевірки, проведеної на підставі наказу від 06.06.2023 № 2747-п:
- початок перевірки 06.06.2023, 16 год. 45 хв.;
- проведено перевірку господарської одиниці: завод, що розташована за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Губиніха, вул. Берегового, 37;
- суб`єкта господарської діяльності: ТОВ «Алекспром»;
- перевірку здійснено в присутності представника суб`єкта господарювання: Сальников Олександр Сергійович, представник ТОВ «Алекспром», охоронець;
- перевірку закінчено 15.05.2023 о 12 год. 40 хв.
47. Згідно пункту 13 акту про результати фактичної перевірки від 16.06.2023 № 2265/04-36-09-03/32679601 за результатами перевірки дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обліку пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС встановлено наявність порушень, а саме:
- транспортування та торгівля необлікованим пальним;
- неведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, здійснення виробництва, торгівлі фальсифікованим та необлікованим пальним;
- ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби в повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а саме: на письмову вимогу перевіряючих від 06.06.2023 ТОВ «Алекспром» не надано документів, в тому числі первинних документів щодо оприбуткування нафтопродуктів, карток рахунків та оборотно-сальдових відомостей бухгалтерського обліку, в яких відображено залишки та рух пального в розрізі кодів УКТ ЗЕД.
48. Згідно з висновком акту про результати фактичної перевірки від 16.06.2023 № 2265/04-36-09-03/32679601 встановлено порушення:
- пункту 85.2 статті 85 ПК України;
- пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- статті 3 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
50. Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
51. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (підпункт 80.5 статті 80 ПК України).
52. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (підпункт 80.7 статті 80 ПК України).
53. Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок встановлені статтею 81 ПК України.
54. Відповідно до підпункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
55. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
56. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий пункту 81.1 статті 81 ПК України).
57. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
58. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
59. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків (абзац перший пункту 81.2 статті 81 ПК України).
60. Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.
61. У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня (абзац третій пункту 81.2 статті 81ПК України).
62. Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати (підпункт 86.1 статті 86 ПК України).
63. Згідно з підпунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
64. Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
65. У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
66. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
67. Абзацом першим пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
68. Згідно з підпунктом «в» підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: в) фактичних перевірок.
69. Документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
70. Згідно з підпунктом 27 пункту 2 «Положення про Державну податкову службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, ДПС відповідно до покладених на неї завдань:
- підпункт 27: здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом та обігом; здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом та обігом.
71. Згідно з підпунктом 23 пункту 4 «Положення про Головне управляння ДПС у Дніпропетровській області», затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 № 643, ГУ ДПС відповідно до покладених на нього завдань:
- підпункт 23: виконує роботу, пов`язану зі здійсненням ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального та контроль за таким виробництвом. Здійснює ліцензування оптової торгівлі спиртом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним; роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, зберігання пального.
72. Згідно з пунктом 6 «Переліку органів ліцензування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609:
- найменування органу ліцензування: 6. ДПС; вид господарської діяльності: виробництво спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального;
- найменування органу ліцензування: територіальні органи ДПС; вид господарської діяльності: оптова торгівля спиртом етиловим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним; роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним; зберігання пального.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
щодо наказу на проведення фактичної перевірки
73. Надаючи оцінку доводам сторін щодо правомірності оскаржуваного наказу, суд виходить з того, що відповідно до підпункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, такого документу, як копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються:
- дата видачі;
- найменування контролюючого органу;
- найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться;
- мета;
- вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка);
- підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом;
- дата початку і тривалість перевірки;
- період діяльності, який буде перевірятися.
74. У заявленому спорі спірними питаннями є: чи належним чином в оскаржуваному наказі визначені: (1) підстави для проведення перевірки; (2) період діяльності, який буде перевірятися.
(щодо підстав для проведення фактичної перевірки)
- «на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України».
76. Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
(1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами,
(2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
77. Отже, ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.
78. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.
79. У питанні застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України практика Верховного Суду є сформованою і усталеною.
- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
81. Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У цьому випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг пального).
83. Верховний Суд у постановах від 11.07.2022 у справі № 120/5728/20-а та від 21.12.2022 у справі № 500/1331/21, звернув увагу на те, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.
84. Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.
86. Однак, конкретизація підстави, передбаченої підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, в оскаржуваному наказі відсутня.
87. У наказі про призначення перевірки податковий орган не конкретизує суть порушення. У спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності платника податків вимогам чинного законодавства.
88. Інформація щодо обставин здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу пального, як передумови призначення фактичної перевірки (із зазначенням їх виду), у спірному наказі також відсутня.
89. З огляду на викладене, контролюючий орган не дотримався вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого його посадові особи мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.
90. Недотримання вимог щодо конкретизації та викладення в оскаржуваному наказі фактичних та правових підстав його прийняття призводить до протиправності останнього та свідчить про наявність підстав для його скасування.
(щодо періоду діяльності, який буде перевірятися)
- «згідно ст.102 ПК України».
92. Надаючи оцінку доводам сторін щодо визначення в оскаржуваному наказі періоду діяльності, який буде перевірятися, суд зазначає, що період це відрізок часу, якій має початок та кінець, як календарні дати.
93. Однак, оскаржуваний наказ не містить конкретизованого періоду діяльності, який буде перевірятися, тобто, посилання на статтю 102 ПК України не є визначенням періоду діяльності, який буде перевірятися на підставі наказу від 06.06.2023.
94. У судовому засіданні, з оголошенням перерви для встановлення такого періоду, представнику відповідача запропоновано вказати такий період, який зокрема кореспондує обов`язку платника податку надати перевіряючим для перевірки у повному обсязі документи саме за такий період. Однак, представник відповідача не зміг навести період, який мав бути перевірений на підставі оскаржуваного наказу та який мав бути зрозумілим принаймні перевіряючим.
96. Таким чином, суд дійшов висновку про не зазначення в оскаржуваному наказі періоду діяльності, який буде перевірятися.
97. Суд погоджується з доводами позивача, що зазначені у наказі підстави проведення перевірки та період діяльності, який буде перевірятися, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.
98. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного наказу на проведення перевірки та наявність підстав для його скасування.
(щодо реалізації наказу на проведення фактичної перевірки)
99. Надаючи оцінку доводам відповідачів про неправильність обрання позивачем способу захисту порушеного права шляхом оскарження наказу у зв`язку з реалізацією такого наказу, проведенням перевірки та складенням за її результатами акту про результати фактичної перевірки від 16.06.2023 № 2265/04-36-09-03/32679601, суд виходить з наступного.
100. Головне управління зазначає, що відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України підставою для початку проведення перевірки на підставі наказу від 06.06.2023 № 2747-п, є акт про відмову від підпису у направленні на перевірку від 06.06.2023, яким підтверджено факт відмови ОСОБА_1 охоронця господарської одиниці / заводу ТОВ «Алекспром» від підпису у направленні на проведення фактичної перевірки.
101. При цьому, в акті про результати фактичної перевірки від 16.06.2023 № 2265/04-36-09-03/ НОМЕР_1 зазначено, що перевірку здійснено в присутності представника суб`єкта господарювання Сальникова Олександра Сергійовича, представника ТОВ «Алекспром», охоронця. Також, 15.06.2023 перевіряючими складено акт відмови вказаної особи від підпису матеріалів перевірки.
102. Суд зазначає, що працівник ТОВ «Алекспром», який прийнятий на посаду охоронця, не є у розумінні підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України ані платником податків, ані його уповноваженим представником, ані особою, яка фактично проводить розрахункові операції, оскільки не виконує вищевказані функції, зворотне матеріали справи не підтверджують.
103. Отже, не достатньо намагання вручити будь-якому працівнику підприємства направлення на перевірку, оскільки така особа має бути правоздатною на вчинення такої юридично значимої дії, як отримання направлення на проведення перевірки.
104. З огляду на викладене, у розглянутому випадку відсутній факт вручення або відмови від отримання направлень на проведення фактичної перевірки особі, яка є повноважним представником платника податків або є особою, яка фактично проводить розрахункові операції, у зв`язку із чим суд зазначає про неможливість твердження про реалізацію наказу від 06.06.2023 № 2747-п.
щодо зобов`язання утриматися від вчинення дій з прийняття розпоряджень на анулювання ліцензій
106. При цьому контролюючі органи вважають наказ про призначення фактичної перевірки реалізованим, оскільки наявний акт фактичної перевірки, отже, задоволенням позову в частині скасування такого наказу не досягається мета ефективного захисту платника податків.
107. Оскільки на кожному етапі, від прийняття наказу на проведення фактичної перевірки до складення акту перевірки та акту про відмову від підпису матеріалів перевірки, контролюючий орган не діяв відповідно до встановленого порядку та процедур, контролюючим органом допущенні суттєві порушення порядку проведення перевірки, та останній заявляє про правильність проведення перевірки, правомірність подальшої реалізації результатів такої перевірки, суд погоджується з доводами позивача, що очікування платника податків відносно того, що в подальшому контролюючий орган додержуватиметься встановленої для нього процедури та діятиме згідно принципу належного урядування, можуть бути хибними, а дії контролюючого органу у розглянутому випадку не є для платника податків прогнозованими.
108. Процедура поновлення дії вказаних ліцензій законом не передбачена, отже існує ризик їх анулювання за результатами фактичної перевірки, що має наслідком високу ймовірність необхідності подальшого звернення за судовим захистом.
109. Суд звертає увагу, що володіння ліцензіями на право здійснення певних видів господарської діяльності складає «майно» у розумінні статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до вказаної норми Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
110. Зокрема, про те, що ліцензія на ведення бізнесу складає власність, а її скасування є втручанням у право, гарантоване статтею 1 Протоколу № 1 Конвенції, зазначав ЄСПЛ у справах Megadat.com SRL v. Moldova, §§ 62-63; Bimer S.A. v Moldova, § 49; Rosenzweig and Bonded Warehouses Ltd. v. Poland, § 49; Capital Bank AD v. Bulgaria, § 130; Tre Traktorer Aktiebolag v. Sweden, § 53; Vekony v. Hungary, § 29; Fredin v. Sweden (no. 1), § 40; Malik v. the United Kingdom, § 90.
111. Таким чином, при вирішення спору в частині позовних вимог про зобов`язання утриматися від прийняття розпоряджень про анулювання ліцензій суд керується статтями 6, 13 та статтею 1 Протоколу 1 Конвенції, та погоджується з обраним позивачем ефективним способом захисту порушеного права.
щодо зобов`язання утриматися від вчинення дій з накладення арешту на майно
112. Одними з позовних вимог є зобов`язання відповідачів утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження про накладення арешту на активи ТОВ «Алекспром», зокрема арешту розрахункових рахунків та майна ТОВ «Алекспром».
113. Суд зазначає, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, процедура накладення якого врегульована статтею 94 ПК України.
114. За правилом, встановленим пунктом 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
115. Таким чином, законодавством передбачена процедура реалізації повноважень податкового органу із зверненням до суду, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення таких позовних вимог, при цьому ГУ ДПС у Дніпропетровській області та ДПС України не є належними відповідачами за такими позовними вимогами, оскілки платник податків перебуває на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
116. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з покладенням витрат на сплату судового збору на сторін пропорційно до задоволених позовних вимог, зокрема з покладенням на відповідачів витрат на сплату судового збору щодо задоволеної частини позовних вимог та заяви про забезпечення позову.
117. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
5. В іншій частині позовних вимог відмовити.
6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрати на сплату судового збору у розмірі 6173,21 грн.
7. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 грн.
8. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.
9. Повне рішення складено 30.10.2023.

Суддя І.О. Верба