Справа № 488/2176/23
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2176/23
Провадження № 2-а/488/21/23 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.10.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Селіщевої Л.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до із адміністративним позовом до відповідача Управління ДАБК Миколаївської міськради, в обґрунтування якого вказала наступне.

Постановою № 14 від 17.02.2022 р., винесеною начальником Управління ДАБК Миколаївської міськради Туовою О.Ю., вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, згідно якої на неї був накладений штраф у розмірі 6 800 грн. Дана постанова була мотивована тим, що «На об`єкті: «Реконструкція домоволодіння. Нове будівництво гаражу та бані на місці демонтованих господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 » у період з 27.01.2022 по 09.02.2022 управлінням проводилася позапланова перевірка, про яку ОСОБА_1 була повідомлена рекомендованим листом від 14.01.2022 № 57/22.01-11-21/1. Інформація про здійснення позапланової перевірки була розміщена на сайті Миколаївської міської ради. Під час неодноразових виїздів на об`єкт будівництва гр. ОСОБА_1 була відсутня. Під час виїзду на об`єкт 09.02.2022, до перевірки залучений представник адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради. За результатами перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 або її представник були відсутні на об`єкті будівництва та не надали необхідні документи для проведення перевірки, а саме - будівельний паспорт від 26.08.2014 № 374. Відповідно до службової записки відділу правового, кадрового забезпечення бухгалтерського обліку та діловодства управління від 09.02.2022 №106/22.01-14 до управління не надходило звернень від ОСОБА_1 стосовно виконання вимог припису від 09.12.2021 № 171. Таким чином, гр. ОСОБА_1 не виконано вимоги припису про припинення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 09.12.2021 №171, чим порушила: вимоги підпункту «а» пункту 3 частини третьої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності № 3038 - VI, підпункту З пункту 11 та підпункту 3 пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553».

Позивачка не погоджується із вказаною постановою та зазначає, що вона не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Також позивачка зазначає, що об`єкт будівництва, про який йде мова в оскаржуваній нею постанові, на час перевірки в установленому законом порядку був введений в експлуатацію, що в свою чергу унеможливлює здійснення державного архітектурно-будівельного контролю відносно нього, та притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Крім цього, позивач надала заяву про поновлення строку на оскарження вказаної постанови, у якій вказала, що про її наявність вона дізналась лише 26.06.2023 р. від свого представника, після його ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження № 6985181. До вказаної дати, вона не отримувала копію постанови та не була повідомлена про дату та час розгляду адміністративної справи, тому була позбавлена можливості оскаржити її у визначений законом 10-денняий строк.

Посилаючись на викладене і протиправність дій та рішень посадових осіб відповідача, позивач у своєму позові просить суд:

-поновити їй строк для звернення до суду із даним позовом, який був пропущений з поважних причин;

-скасувати постанову № 14 від 17.02.2022 р. по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міськради Туовою О.Ю.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.07.2023 року було відкрито провадження у даній справі, її розгляд був призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія вказаної ухвали разом із копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів надсилалась учасникам справи, відповідно до вимог ст. 174 КАС України. Відповідачу надавався строк для подання відзиву, протягом 15 днів з дня отримання ним ухвали про відкриття провадження.

Відповідачем були отримані копія ухвали про відкриття провадження у даній справі разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, проте своїм правом на подання відзиву він не скористався, будь-яких заяв та матеріалів від нього до суду не надходило.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши зібрані по справі письмові докази та надавши їм відповідну оцінку, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. ч. 1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 289 КУпАП визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи не містять даних щодо надсилання позивачці копії оскаржуваної постанови, а зазначений у постанові номер поштового відправлення 460, в інформаційній системі Укрпошти не відслідковується і дані про таке відправлення відсутні, в системі не зареєстровані. За таких обставин суд приймає до уваги доводи позивачки про поважність пропуску нею строку звернення до суду і вважає можливим поновити цей строк.

Судовим розглядом встановлено, що постановою № 14 від 17.02.2022 р., винесеною начальником Управління ДАБК Миколаївської міськради Туовою О.Ю., позивачка по даній справі ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, згідно якої на неї був накладений штраф у розмірі 6 800 грн. Постанова мотивована тим, що на об`єкті: «Реконструкція домоволодіння. Нове будівництво гаражу та бані на місці демонтованих господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 » у період з 27.01.2022 по 09.02.2022 управлінням проводилася позапланова перевірка, про яку ОСОБА_1 була повідомлена рекомендованим листом від 14.01.2022 № 57/22.01-11-21/1. Інформація про здійснення позапланової перевірки була розміщена на сайті Миколаївської міської ради. Під час неодноразових виїздів на об`єкт будівництва гр. ОСОБА_1 була відсутня. Під час виїзду на об`єкт 09.02.2022, до перевірки залучений представник адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради. За результатами перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 або її представник були відсутні на об`єкті будівництва та не надали необхідні документи для проведення перевірки, а саме - будівельний паспорт від 26.08.2014 № 374. Відповідно до службової записки відділу правового, кадрового забезпечення бухгалтерського обліку та діловодства управління від 09.02.2022 №106/22.01-14 до управління не надходило звернень від ОСОБА_1 стосовно виконання вимог припису від 09.12.2021 № 171. Таким чином, гр. ОСОБА_1 не виконано вимоги припису про припинення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 09.12.2021 №171, чим порушила: вимоги підпункту «а» пункту 3 частини третьої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності № 3038 - VI, підпункту З пункту 11 та підпункту 3 пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», "Про Генеральну схему планування території України", "Про основи містобудування", "Про архітектурну діяльність", "Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду", "Про землеустрій", іншими нормативно-правовими актами.

Згідно положень статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 цього ж Закону вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Приписами ст.ст.6-7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, зокрема, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль, як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

З цього слідує, що повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю реалізуються, зокрема, через проведення відповідних заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до п.5 Порядку № 553, в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

За приписами пунктів 7, 9 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки, серед іншого, є виявлення факту самочинного будівництва об`єкта та звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю фіксування процесу проведення перевірки здійснюється з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

Зі змісту п. 9 Порядку № 553 вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль може здійснюватися без присутності суб`єктів містобудування або їхніх представників, лише у випадку, якщо останні були належним чином повідомлені про дату і час проведення перевірки, але не прибули на об`єкт будівництва для проведення перевірки.

Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю, подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки (п. 13 Порядку).

Згідно п.14 Порядку №553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

В силу п. 12 Порядку № 533 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема, у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством, а також надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку, зокрема електронного кабінету, або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурнобудівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

При цьому в законодавстві не передбачено чіткого порядку попереднього повідомлення суб`єкта містобудування про проведення позапланової перевірки як обов`язкової передумови її проведення, однак для забезпечення присутності уповноваженого представника під час проведення такої відповідач у межах підготовки до проведення позапланової перевірки повинен був вчинити дії щодо повідомлення суб`єкта містобудування про її проведення.

Аналогічна позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 13.12.2021 р. у справі № 160/9483/19.

Між тим, доказів того, що позивачка була повідомлена про проведення позапланової перевірки рекомендованим листом від 14.01.2022 № 57/22.01-11-21/1, як це зазначено в оскаржуваній нею постанові, матеріали справи не містять. Як і не містять доказів її повідомлення іншим чином, аніж вказаним рекомендованим листом.

Щодо доводів позивачки про те, що об`єкт містобудування, щодо якого здійснювався архітектурно-будівельнийконтроль, на час винесення оскаржуваної постанови, вже був введений в експлуатацію, не знайшов свого підтвердження матеріалами справи. Так, надана позивачкою копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , містить лише його першу титульну сторінку і не відповідає вимогам, визначеним у Додатку 4 до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 р. № 127 (з внесеними змінами). До того ж, сам по собі, технічний паспорт не є достатнім та беззаперечним доказом введення будинку в експлуатацію, оскільки Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 р. (з внесеними змінами), визначений механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, і не обмежується лише виготовленням технічного паспорту на об`єкт будівництва. Доказів того, що вказаний об`єкт містобудування був прийнятий в експлуатацію належним чином, відповідно до визначеної законом процедури, позивачка до свого позову не надала.

Відповідно до частини 1 статті 188-42 КпАП України невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи докази, надані сторонами, суд прийшов до висновку, що доказів того, що позивачка була повідомлена про призначену позапланову перевірку та дату її проведення належним чином (рекомендованим листом чи будь-яким іншим чином), матеріали справи не містять.

На підставі наведеного суд робить висновок про недоведеність відповідачем (як суб`єктом владних повноважень) як факту належного і своєчасного повідомлення позивачки та, відповідно, її обізнаності про дату, час та місце проведення позапланової перевірки, так і невиконання нею законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Статтею 2 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості.

Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення містяться і в ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950р., зі змісту якої вбачається, що кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Як слідує зі змісту ст.9 КУпАП, «адміністративним правопорушенням» (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під «складом адміністративного правопорушення» розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Однак, обов`язковою умовою адміністративної відповідальності має бути встановлений та доведений факт саме «вини» правопорушника.

Як вбачається з приписів ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Між тим, як встановлено з матеріалів справи та вже зазначалося вище, відповідач, в порушеннявимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав до суду належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджують факт невиконання позивачкою законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами (в т.ч. фото/відео-фіксацією); 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, закріплений у ч.1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1,4 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, якімістять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розглядудокази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішеннісправи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Але, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, не з`ясував, чи дійсно вчинено позивачкою адміністративне правопорушення, не перевірено, чи була вона повідомлена про дату і час позапланової перевірки, чи дійсно вона не виконала законних вимог (приписів) посадових осіб органів ДАБК, а також чи була вона повідомлена про час та місце справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що посадовими особами відповідача був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки судовим розглядом було встановлено порушення порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення при притягненні позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, то оспорювана нею постанова не може вважатись законною та обґрунтованою, та підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 286, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити .

Скасувати постанову № 14 від 17.02.2022 р., винесену начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міськради Туовою О.Ю., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 535 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева