Справа № 200/814/23
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Справа№200/814/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення з грудня 2022 року по день звернення до суду;

зобов`язати здійснити нарахування та виплату невиплаченого грошового забезпечення.

В обґрунтування позову у заявах по суті справи позивач зазначив, що під час мобілізації на військову службу він був протиправно визнаний придатним до військової служби. Відповідно до запису у військовому квитку позивача до мобілізації було визнано непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним під час воєнного стану, через що, під час його мобілізації призовною дільницею він мав бути направлений на повторне проходження ВЛК, чого не було зроблено. Позивач зазначив, що внаслідок призову його на військову службу без врахування стану здоров`я під час проходження ним служби його стан здоров`я погіршився та його було направлено на лікування. Так, 07.09.2022 він був направлений на огляд до хірурга у м. Новогродівка, 09.09.2022 - перенаправлений до м. Дніпро, а після цього, 10.09.2022, етапом евакуації - до КНПКРР «Кропивницька центральна районна лікарня», де позивач перебував на стаціонарному лікуванні до 05.10.2022. За змістом викладеного в позові про неможливість несення позивачем військової служби та виконання ним бойових завдань свідчить виписка з медичної карти стаціонарного хворого, де позивачу рекомендовано: обмеження фізичних навантажень та осьових, вимушених поз, тривалого перебування у вертикальному положенні; направлення на оперативне лікування. Втім, коли позивач звернувся до медичних закладів м. Кропивницького щодо продовження лікування йому було повідомлено, що він має отримати направлення на подальше лікування та направлення на ВЛК. Позивач зазначив, що оскільки зв`язку з військовою частиною він не мав: адреса, зазначена як офіційна, не обслуговується поштовими відділеннями України, а на жоден з відомих йому телефонів командування військової частини НОМЕР_1 позивачу не відповідали; офіційна адреса для листування, також, була відсутня; він звернувся до Кропивницького МТЦК та СП щодо надання направлення на ВЛК або повідомлення відомої адреси військової частини НОМЕР_1 чи іншої контактної інформації для подання рапорту щодо направлення на ВЛК та подальшого лікування. Однак, позивачу було повідомлено, що таку інформацію ТЦК не надає, а надавати направлення на ВЛК не входить до його компетенції. Більше того, позивачу в грубій формі повідомили, що він є ухилянтом від несення служби, а тому його буде притягнуто до відповідальності. Медичну документацію, що він намагався надати до ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовилися приймати.

Позивач зазначив, що його фізичні проблеми зі здоров`ям є очевидними, він рухається за допомогою тростини та постійно приймає знеболюючі препарати. Втім, на операцію, яку необхідно зробити, немає коштів, а направлення на лікування йому вповноважені особи не надають. Позивач неодноразово намагався вирішити питання отримання направлення на ВЛК шляхом направлення відповідних запитів, однак відповіді на надані ним запити не отримував.

Позивач зазначає, що на даний час ВЛК не проходив, проте лікування продовжує вдома, повернутися до військової служби не в змозі, оскільки стан здоров`я не дозволяє навіть самостійно підвестися з ліжка.

Позивач вважає, що оскільки він не звільнений з військової служби та перебуває на котловому забезпеченні, продовжує лікування вдома, він має право на отримання грошового забезпечення, а тому припинення виплати йому такого забезпечення з грудня 2022 року є протиправним.

Крім цього, позивач вважає протиправним переведення його до іншої військової частини та проведення службового розслідування відносно нього без його відома. Так само, на думку позивача, є помилковими доводи відповідача про те, що він самовільно покинув місце служби та незаконно не повернувся до військової служби, оскільки на лікування його було направлено етапом евакуації, а про переведення на службу до іншої військової частини в/ч НОМЕР_2 він не знав, а тому й не міг до неї повернутися; на теперішній час позивач продовжує лікування вдома.

Відповідач 1, Військова частина НОМЕР_1 , у клопотанні про його заміну на Військову частину НОМЕР_2 зазначив, що не є належним відповідачем, оскільки у період, за який позивач просить у позові виплатити грошове забезпечення, він перебував на службі у Військовій частині НОМЕР_2

Відповідач 2, Військова частина НОМЕР_2 , проти задоволення позову заперечував, підстави негоди визначив у наданому до суду відзиві та письмових поясненнях. За змістом відзиву відповідача 08.09.2022 позивач відбув на лікування, а 12.12.2022 було встановлено, що він з лікування не повернувся, будь-яких документів про лікування не надав. В телефонному режимі позивач повідомляв, що перебуває на лікуванні. Станом на 12.12.2022 місце знаходження позивача було невідомо, на телефонні дзвінки позивач не відповідав, документів щодо поважності причин відсутності на службі позивач не надав. Проведеним службовим розслідуванням встановлено порушення позивачем вимог ст.ст. 3, 11, 12, 16, 17, 26, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України через неповернення до військової частини після лікування та наявність в діях солдата ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України. На підставі матеріалів службового розслідування та п. "в" ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_2 вказано після повернення до військової частини НОМЕР_2 притягнути солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення: "сувора догана", вирішено направити матеріали розслідування до Державного бюро розслідувань.

Відповідач також зауважив, що грошове забезпечення військовослужбовцю не виплачується у разі: невиходу на службу без поважних причин, що передбачено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 06.03.2023 позов залишено без руху. Ухвалою від 03.04.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 25.07.2023 залучено до участі у справі як другого відповідача Військову частину НОМЕР_2 , розгляд справи розпочато спочатку, витребувано додаткові докази. Ухвалою від 12.10.2023 також витребувано додаткові докази у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2022 № 357 (по стройовій частині) на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію", розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022, мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України № 32/321/501/13т від 24.02.2022, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.03.2022 № 97 позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваного під час мобілізації Кропивницьким районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Кіровоградської області, на посаду сержанта резерву 3 взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військового комісаріату для подальшого проходження служби, з 25.06.2022 зараховано до списків особового складу частини, а з 26.06.2022 - на котлове забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 № 427 позивача з 01.08.2022 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 № 173-РС.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01.08.2022 № 213 вказано вважати позивача з 01.08.2022 таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків; з 02.08.2022 позивача зараховано на котлове забезпечення і призначено на посаду.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.09.2022 № 251 позивача вказано вважати таким, що вибув на лікування до лікувального закладу на підставі рапорту ст. лейтенанта Т.Чернишенко № 1720 від 08.09.2022. У наданій відповідачем 2 суду книзі обліку амбулаторних хворих по медичному пункту військової частини НОМЕР_2 наявний запис про звернення позивача 08.09.2022 та про консультацію у Петропавлівці.

Згідно з випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 1675/792 від 27.09.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНПКРР «Кропивницька центральна районна лікарня» з 12.09.2022 по 26.09.2022.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 1675/792 від 05.10.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у загальнотерапевтичному відділенні Кропивницької ЦРЛ з 12.09.2022 по 05.10.2022. У виписці зазначено, що позивач виписується із деякими поліпшеннями, проте, йому рекомендовано обмеження фізичних навантажень та осьових, вимушених поз, тривалого перебування в вертикальному положенню, вказано начальнику медичної частини вирішити питання направлення позивача на оперативне лікування до нейрохірургічного відділення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2022 № 346 вказано вважати позивача таким, що не повернувся після лікування (підставою прийняття наказу зазначено рапорт ст. лейтенанта І.Шамрая №3509 від 12.12.2022 про неповернення позивача з лікування), за фактом чого наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2022 № 965 призначено службове розслідування.

Про результати службового розслідування 26.12.2022 командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ № 1109. В наказі від 26.12.2022 № 1109 зазначено, що службовим розслідуванням встановлено факт скоєння солдатом ОСОБА_1 грубого порушення військової дисципліни, а саме: неповернення після лікування до військової частини НОМЕР_2 , що є недотриманням вимог статутів Збройних Сил України, а також відповідних положень, інструкцій, порушенням умов про проходження військової служби. За час проведення службового розслідування належних доказів, які могли б підтверджувати поважність причини неповернення після лікування ОСОБА_1 не надав, до військової частини НОМЕР_2 таких доказів не надходило. Отже, в діях солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України. За неповернення після лікування до військової частини НОМЕР_2 , порушення вимог ст.ст. 3, 11, 12, 16, 17, 26, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, вчиненням дій, з яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України на підставі п. "в" ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України цим наказом вказано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення: "сувора догана" після повернення до військової частини НОМЕР_2 .

Крім цього, наказом № 1109 від 26.12.2022 вказано:

у відповідності до пункту 15 розділу 1 Наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 зупинити позивачу нарахування грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої пунктом 9.8 окремого рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 № 268/1298, та додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022;

позбавити позивача щомісячної премії та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за грудень 2022 року та за місяць повернення після самовільного залишення військової частини;

після повернення солдата ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 та надання медичних довідок за час лікування, здійснити перевірку нарахованих та виплачених позивачу усіх видів грошового забезпечення, та, у разі виявлення переплат, здійснити відрахування з грошового забезпечення. Вказано також направити копії матеріалів службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідування.

Відповідно до виписки з банківського рахунку позивача від 03.02.2023 відповідачем 1 перераховано на банківський рахунок позивача 14.11.2022 14 527,42 грн (призначення грошове забезпечення) та 13.12.2022 14 668,28 грн (призначення грошове забезпечення листопада 2022 року у грудні), в той час як позивача з серпня 2022 року переведено на службу до військової частини НОМЕР_2 , що є відповідачем 2. У наданих військовою частиною НОМЕР_3 (відповідач 1) поясненнях вказано, що військова частина НОМЕР_2 знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , оскільки не має своїх розрахункових рахунків та всі платежі проходять через рахунки військової частини НОМЕР_1 . Тобто, грошове забезпечення ОСОБА_1 виплачувалося військовою частиною НОМЕР_2 , а нараховувалося через військову частину НОМЕР_1 , тому в призначені платежу зазначено саме військову частину НОМЕР_1 .

У зверненнях, спрямованих Кропивницькому зональному відділу Військової служби правопорядку від 09.11.2023, від 06.02.2023, Міністерству оборони України від 09.11.2023, Генштабу ЗСУ від 06.02.2023, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 09.11.2023, від 06.02.2023 позивач просив посприяти йому у вирішенні питання щодо направлення на проходження військово-лікарської комісії.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (надалі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 6 цієї статті до видів військової служби належить, у тому числі, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до приписів ст. 11 Закону № 2011 за відсутності за місцем проходження військової служби, навчальних (або перевірочних) і спеціальних зборів або за місцем проживання військовослужбовців військово-медичних закладів охорони здоров`я чи відповідних відділень або спеціального медичного обладнання, а також у невідкладних випадках медична допомога надається державними або комунальними закладами охорони здоров`я за рахунок Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260).

Згідно з пунктом 8 Порядку 260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Пунктом 9 Порядку № 260 передбачено, що виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства

Відповідно до п. 15 Порядку № 260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 N 548-XIV (далі - Статут).

За приписами п. 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Згідно п. 40 Статуту військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з лікування, відпустки тощо.

Згідно зі ст. 254-256 Статуту військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини. Амбулаторний прийом проводиться в медичному пункті військової частини лікарем (фельдшером) у години, встановлені розпорядком дня військової частини. Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби. Після огляду лікарем (фельдшером) хворі залежно від характеру хвороби направляються для лікування.

Відповідно до п. 260 Статуту на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

Згідно з п. 262 Статуту начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.

В особливий період медичні та інші документи направляються у електронному вигляді до військової частини закладом охорони здоров`я або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. У разі неможливості направлення таких документів у електронному вигляді обов`язок по направленню документів у паперовому вигляді покладається на заклад охорони здоров`я або територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Порядок направлення медичних та інших документів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до а. 11 ст. 10-1 Закону № 2011 загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

Після закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

За змістом п. 1.1 глави І розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я; потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва); потреби у тривалому лікуванні.

Відповідно до п.п. 6.1, 6.4-6.6 глави 6 розділу II цього Положення направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

У разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби (пункти «а», «б» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).

Для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.

Військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

Згідно з п. 6.14 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, загальний час безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні в закладах охорони здоров`я (установах), включаючи відпустку для лікування у зв`язку з хворобою та відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз - 10 місяців. Після закінчення визначеного строку перебування на безперервному лікуванні та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із закладу охорони здоров`я (установи).

Під час розгляду справи встановлено, що позивач був направлений на лікування 08.09.2022, період з 12.09.2022 по 05.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Кропивницькому ЦРЛ, після виписки зі стаціонарного лікування із лікувального закладу позивач до служби не повернувся, після 05.10.2022 службові обов`язки позивач не виконує, про що сам власноруч зазначав в наданих ході розгляду справи заявах, відсутність на службі не заперечує. Разом із цим, доказів проходження лікування після 05.10.2022 позивач суду не надав. Будь-які докази поважності відсутності позивача на службі після виписки зі стаціонарного лікування в матеріалах справи відсутні. Позивач зазначає, що стан здоров`я не дозволяє йому повернутись службу, проте належним доказом цієї обставини є лише висновок ВЛК, який в матеріалах справи відсутній. Суд зазначає, що в межах цієї справи не вирішується питання правомірності невидачі позивачу направлення на ВЛК, оскільки позивач будь-яких вимог з цього приводу не заявляв. Виплата грошового забезпечення позивачу припинена з грудня 2022 року наказом відповідача 2 від 26.12.2022 № 1109 про результати службового розслідування, вказаний наказ є чинним, під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б зумовлювали його протиправність.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про його непридатність до служби та непроходження ВЛК з причин, що не залежать від нього як необґрунтовані, оскільки чинним законодавством та Військовим статутом регламентовані обов`язки та дії військовослужбовця під час проходження лікування та повернення з лікування у закладах, що знаходяться поза межами місця проходження служби. Матеріалами справи підтверджено недотримання позивачем регламентованого порядку дій військовослужбовця після закінчення лікування поза межами місця служби. Суд також не приймає як необґрунтовані доводи позивача по його необізнаність про місцезнаходження військової частини, до якої він мав повернутися, через його необізнанність із переведенням, оскільки позивача переведено на службу до іншої військової частини у серпні 2022 року, до його лікування.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для виплати позивачу грошового забезпечення з грудня 2022 року по день його звернення до суду, з огляду на що заявлений позов задоволенню не підлягає.

Підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення з грудня 2022 року по день звернення та зобов`язання його нарахувати і виплатити, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ;

Військова частина НОМЕР_1 (відповідач 1) АДРЕСА_2 ; 85620, Донецька обл., Мар`їнський р-н, с. Карлівка, код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ;

Військова частина НОМЕР_2 (відповідач 2) АДРЕСА_3 , .

Суддя А.С. Михайлик