Справа № 146/1203/23
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1203/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" жовтня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - cyдді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Томашпіль адміністративну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: інспектор капрал 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області Маковський Микола Костянтинович

відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції

вимоги позивача: про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

представник позивача: адвокат Корнійчук С.А.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

23 серпня 2023 року до суду з цією позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7510890 від 12 серпня 2023 року та стягнути судові витрати.

Позов мотивовано наступним.

Позивач вказав, що 12 серпня 2023 року о 11 год. рухаючись автомобілем «Форд Фокус» номерний знак НОМЕР_1 по автошляху М21, його було зупинено інспектором УПП у Вінницькій області капралом поліції Маковським М.К. Під час зупинки відповідач підійшов до машини не представився та повідомив, що на нього винесена постанова про вчинення адміністративного правопорушення та накладено штраф у розмірі 340 грн та повідомив що строк сплати вказаного штрафу 15 днів, а у разі несплати оскаржувана постанова буде передана до органів виконавчої служби щодо примусового стягнення.

Однак позивач зазначає, що з даною постановою про накладення на нього адміністративного стягнення погодитися не можна, оскільки вона складена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно фабули постанови вбачається, що ОСОБА_1 рухався в населеному пункті м. Калинівка, позначеному дорожнім знаком 5.49 зі швидкістю 95 км/год. Правопорушення зафіксовано приладом «Трукам 008365», однак позивач вважає дані твердження безпідставними та необґрунтованими, оскільки порушення визначеного ПДР обмеження швидкості руху, має встановлюватися відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу, без впливу людського фактору.

22 вересня 2023 року на адресу суду надійшов відзив представника інспектора капрала 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області Маковського М.К. в якому останній просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, та необґрунтованими.

У відзиві представник відповідача вказує на те, що під час несення служби працівником патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості «ТruCam», було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу «Форд Фокус» номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 95 км/год, чим перевищив швидкість руху на 45 км/год. Після цього було подано сигнал про зупинку транспортного засобу, поліцейський підійшов до водія, ОСОБА_1 , пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, встановивши факт вчинення адмінправопорушення було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. В подальшому інспектор Маковський М.К. виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн.

Зазначено, що дії поліцейського щодо вимірювання швидкості були законними та відповідали ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», також процедура скороченого провадження розгляду вказаного правопорушення застосована поліцейським згідно закону та не призвела до порушення процесуальних прав особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності.

Також у відзиві наголошено та тому, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження свого позову, а обставини викладені в позові не спростовують факт вчинення позивачем правопорушення.

Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується фото та відео, з якого вбачається, що правопорушення здійснено саме в населеному пункті, оскільки зазначено широту та довготу, що дає можливість пересвідчитися, що дане місце є населеним пунктом.

Щодо судових витрат на правничу допомогу у відзиві зазначено, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката пов`язана з розглядом даної справи у розмірі 5000 грн є неправомірною, а вимоги про її відшкодування - необґрунтованими.

28 вересня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 в якій останній просить позов задовільнити в повному обсязі, вказав, що доводи відповідача вказані у відзиві є необґрунтованими та безпідставними. Також позивачем зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що поліцейський, який розглядав справу, оголосив матеріали справи, дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, надав можливість надати пояснення, не роз`яснив права та обов`язки позивачу.

З фото з приладу «ТruCam» не можливо встановити транспортний засіб, який перевищив швидкість, не можливо встановити державний номерний знак автомобіля та особу водія, який керував транспортним засобом. Крім того, позивач вказав на те, що додані відповідачем до відзиву документи не засвідчені належним чином, тому є недопустимими доказами фактичних обставин справи.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 31 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 8 вересня 2023 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 8 вересня 2023 року, строки розгляду справи продовжено, за клопотання представника позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача - ГУНП у Вінницькій області, розгляд справи призначено на 27 вересня 2023 року.

22 вересня 2023 року від представника відповідача - інспектора капрала 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області Маковського М.К. надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 27 вересня 2023 року за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача ГУНП у Вінницькій області на належного яким є Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, розгляд справи відкладено на 12 жовтня 2023 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 26 жовтня 2023 року.

Доводи учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Корнійчук С.А. направив на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовільнити. Разом з тим представник позивача у даній заяві повідомив, що заява про розподіл судових витрат та докази будуть подані суду протягом п`яти днів з часу винесення судового рішення.

Інспектор капрал 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області Маковський М.К. в судове засідання не з`явився, 22 вересня 2023 року направив на адресу суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Представник Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Конституція України.

Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс адміністративного судочинства України.

Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 5. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 статті 9. Розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 статті 74. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 72. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 9. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі по тексту - КУпАП) за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема передбачені частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 268 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 2023 року, інспектором капралом поліції Маковським М.К. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7510890. Відповідно до винесеної постанови, 12 серпня 2023 року о 11.00 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Форд Фокус» номерний знак НОМЕР_1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 95 км/год, чим перевищив дозволену швидкість на 45 км/год. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч.2 с. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, коли існують сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненому правопорушенні, згідно вимог Конституції України, такі сумніви трактуються на його користь.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що в діях позивача ОСОБА_1 наявний склад інкримінованого йому правопорушення.

З оглянутого в судовому засіданні відео доданого до відзиву, не встановлено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 з порушенням, з відео неможливо встановити ні марки автомобіля, ні його номерного знаку. Вказаного в постанові адміністративного правопорушення, а саме те, що позивач керував автомобілем та перевищив дозволену швидкість на відео зафіксовано не було. Відтак фіксація адміністративного правопорушення на відеозаписувальні пристрої не відбулася.

Крім того з оглянутого в судовому засідання відео встановлено, що поліцейським не було роз`яснено водію його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, позивачем зазначено одним із відповідачів інспектора капрала 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області Маковського Миколу Костянтиновича.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у даному випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції, в даному випадку Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

Аналогічну правову позицію з питання неналежного відповідача у справі висловив Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 803/1252/17.

Таким чином, інспектор капрал 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області Маковський М.К. є неналежним відповідачем.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами ч.3 ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Таким чином заміну неналежного відповідача на належного законодавець пов`язує з волею позивача.

Разом з тим, позивач клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем не надав, тому суд не може замінити неналежного відповідача.

На підставі викладеного, оскільки позивачем пред`явлено позов до відповідачів, один з яких не є належними відповідачем по справі, з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем позивач не звертався, а суд не вправі за власною ініціативою вчиняти вказані дії, отже, позовні вимоги в частині вимоги до неналежного відповідача за вказаних обставин задоволенню не підлягають.

Відповідачем, УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції не надано відзиву на позов та жодних належних доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що в діях позивача наявний склад інкримінованого йому правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд повинен повно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надати їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст.189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції не надано доказів, які б спростовували обставини викладені в позові, дані обставини не спростовано, суд приходить до висновку, що вину ОСОБА_1 не доведено у встановленому порядку, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі-закриттю.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про визнання протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7510890 від 12 серпня 2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не має права визнавати постанову суб`єкта владних повноважень протиправною, тому в даній частині позову слід відмовити.

Зважаючи на задоволення позову, суд вважає, що витрати по сплаті позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 9, 33, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 285, 288 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 7, 9, 70-77, 229, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Маковського Миколи Костянтиновича інспектора капрала 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7510890 від 12.08.2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір у розмірі 536, 80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 04 січня 2005 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Інспектор капрал 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області Маковського Миколи Костянтиновича, адреса місцезнаходження: 21010 м. Вінниця вул. Ботанічна, 24.

відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, адреса 21010, м. Вінниця вул. Ботанічна, 24.

Суддя: О. В. Пилипчук