Справа № 640/20299/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 жовтня 2023 року 640/20299/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі Коммерц» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу.

Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі Коммерц» з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому просило суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві №5308-п від 18.11.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ і додаток до нього оформлені з порушенням норм податкового законодавства, а саме: у тексті наказу відсутні найменування та реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться; тривалість перевірки; період діяльності який буде перевірятися; додаток до наказу не передбачений нормами ПК України; підписано неуповноваженою особою та не скріплений печаткою контролюючого органу. На переконання позивача, вказані недоліки наказу і додатку до нього свідчать про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки позивача, є підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до перевірки і скасування спірного наказу про проведення перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

03.05.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали цієї адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 адміністративну справу №640/20299/22 прийнято до провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

23 травня 2023 року відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, яке мотивовано тим, що у даному випадку, належним способом захисту порушеного права позивача є саме оскарження рішення контролюючого органу про застосування арешту.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає таке.

Наказом ГУ ДПС у м. Києві від 18.11.2022 №5308-п «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання» на підставі підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1, керуючись підпунктами 20.1.4, 20.1.6, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.13, пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 розділу II п. 69.2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС, вирішено провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання (згідно з додатками 1 - 26) тривалістю 10 діб.

Перевірку провести з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій.

Обґрунтування: доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 14.11.2022 №2720/26-15-09-01-17.

На копії наказу наявна печатка органу та підпис в.о. начальника ГУ ДПС у м. Києві.

До наказу долучено Додаток №25, згідно з яким у переліку суб`єктів господарювання вказано ТОВ «Фоззі Коммерц», фактичну перевірку діяльності якого необхідно здійснити на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Вважаючи, що наказ та додаток оформлено з порушенням норм пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, позивачем відмовлено у допуску посадових осіб ГУ ДПС у м. Києві до перевірки, про що складено Акт відмови від допуску до перевірки від 21.11.2022 та Акт про відмову від отримання наказу на проведення фактичної перевірки та підпису у направленнях на перевірку.

Вважаючи, що наказ підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

У свою чергу, здійснивши аналіз обставин спірних правовідносин та доказів, поданих під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на таке.

Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 Великою Палатою Верховного Суду висловлено правову позицію щодо оскарження наказів про проведення перевірок, види яких визначено у п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Так, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Крім того, у постанові Верховний Суд від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок про те, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, суд зазначає, що спір у даній справі стосується оскарження наказу про проведення фактичної перевірки, до проведення якої позивачем не допущено посадових осіб відповідача згідно з Актом від 21.11.2022 про відмову від допуску до перевірки.

У свою чергу, на підставі п. 94.2.3 ст. 94 ПК України рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 22.11.2022 №66573 застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Фоззі Коммерц» (код 42751590), що перебуває (розміщено, зберігається) за адресою: 04073, м. Київ, вул. Бутлерова, 1.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2. ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто, фактично оскаржуваний наказ є реалізованим, оскільки на підставі відмови позивача у допущені співробітників контролюючого органу, відповідач прийняв рішення від 22.11.2022 №66573 про застосування умовного адміністративного арешту.

З огляду на викладене, суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме оскарження рішення ГУ ДПС у м. Києві від 22.11.2022 №66573, у межах якого, в якості підстав позову і буде досліджено правомірність винесення наказу про призначення фактичної перевірки.

Враховуючи викладене, за встановлених судом обставин, у суду відсутні підстави для розгляду справи по суті заявлених позивачем позовних вимог, а провадження у справі підлягає закриттю.

Разом з тим, позивач скористався правом на судовий захист та такий йому надано згідно способу захисту, обраного останнім.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, питання щодо повернення судового збору буде вирішено у разі надходження відповідного клопотання позивача.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фоззі Коммерц», що даний спір не належить до судової юрисдикції.

3. Попередити позивача, що повторне звернення до суду з позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

4. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Дудін С.О.