Справа № 140/20877/23
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/20877/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

у складі головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє, самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі ВОТЦК та СП, відповідач 1), Міністерства оборони України (далі МОУ, відповідач 2) про визнання протиправними та скасування:

- рішення Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оформленого протоколом об`єднаної житлової комісії від 18.05.2023 №7 Про скасування пункту 1.2.2.8 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №16 та про необхідність нового розподілу квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наказу начальника Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.05.2023 №106агд Про затвердження протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.05.2023 № 7;

- рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями при Міністерстві оборони України, оформленого протоколом від 28.04.2023 №24 в частині Про скасування пункту 1.2.2.8 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №16 та про необхідність нового розподілу квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язання Міністерство оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України розглянути список надання житлової площі для постійного проживання на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на склад сім`ї шість осіб та прийняти рішення про погодження надання постійного житла, яке оформити протоколом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 04.01.1995 перебував на квартирному обліку в АДРЕСА_2 (загальна черга військової частини НОМЕР_2 ), а 21.08.2000 його поставлено на квартирний облік на першочергове забезпечення житловою площею в місті Луцьку. 17.06.2005 позивача перенесено черговість перебування на квартирному обліку в загальній черзі 21.08.2000 на 03.02.1995. 15.06.2006 позивачу надано службове житло за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №16 позивачу надано для постійного проживання трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 45,0 кв.м, загальною площею 82,6 кв.м на склад сім`ї із шести осіб: він, дружина, троє дочок 1995, 1998 та 2002 років народження та сина 2005 року народження.

23.11.2022 наказом начальника ВОТЦК та СП №284агд зазначене рішення було затверджене.

28.04.2023 Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями при Міністерстві оборони України (далі Комісія з контролю) протоколом №24 відмовила позивачу в отриманні зазначеного житла для постійного проживання. Головною причиною для відмови Комісія з контролю зазначила той факт, що позивач був звільнений з військової частини НОМЕР_3 .

На підставі вказаного рішення рішенням об`єднаної житлової комісії (протокол від 18.05.2023 №7) (затвердженим наказом №106агд) скасовано пункт 1.2.2.8 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №16 та ухвалено про необхідність нового розподілу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що вказані рішення прийняті з порушенням вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 (далі Інструкція №380), не містять обґрунтування причини відмови йому в отриманні постійного житла з посиланням на відповідний нормативно-правовий документ, при цьому жодних претензій до поданих позивачем документів об`єднана комісія відповідача 1 та Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України не висловлювали.

ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей», статей 48, 49 Житлового кодексу України, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, він разом із сім`єю потребує поліпшення житлових умов та отримання постійного житла.

Стосовно звільнення позивача з військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 зазначив, що станом на сьогодні відсутні нормативно-правові акти, які забороняють військовим пенсіонерам, звільненим з військової служби, отримувати постійне житло за рахунок фондів МОУ за наявності стажу служби 22 роки.

За таких обставин просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 01.08.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвалою суду від 04.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.09.2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє, самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир.

У відзиві на позовну заяву відповідач 2 позовні вимоги не визнав, зазначив, що відповідно до додатку 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» Головне управління розвідки МОУ (військова частина НОМЕР_3 ) є розпорядником бюджетних коштів за програмами кваліфікації КПКВК 5961040 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Головного управління розвідки міністерства оборони України» та КПКВК 5961070 «Реалізація державного інвестиційного проекту «Створення фонду службового житла для військовослужбовців Головного управління розвідки МОУ».

Вказав, що на підставі рішення Рахункової палати від 12.08.2018 №14-1 (яким кваліфіковано забезпечення житлом військовослужбовців Головного управління розвідки МОУ за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 2101190 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України», як недоцільне використання коштів) Міністром оборони України прийнято рішення від 29.09.2021 №16260/з/2-2020 про забезпечення житлом, грошовою компенсацією за належні для отримання жилі приміщення військовослужбовців ГУР МОУ за рахунок коштів, що виділяються за бюджетними програмами КПКВК 5961040, та КПКВК 5961070.

Зазначив, що частиною другої статті 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що, витрати на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове забезпечення, на яке згідно із законодавством України мають, зокрема, військовослужбовці, пенсіонери з числа військовослужбовців здійснюються за рахунок бюджетних асигнувань на функціонування цих бюджетних установ.

Як вважає представник відповідача 2, саме Головне управління розвідки Міністерства оборони України (військова частина НОМЕР_3 ) як головний розпорядник бюджетних наділене повноваженнями та коштами на придбання житлових приміщень для постійного проживання, у тому числі і для позивача та членів його сім`ї.

Комісія з контролю, приймаючи рішення про відмову у наданні житлової площі для постійного проживання ОСОБА_1 на склад сім`ї, керувалась тим, що позивач був звільнений з військової частини НОМЕР_3 , і саме військова частина НОМЕР_3 має право і відповідні повноваження для забезпечення позивача і членів його сім`ї житловою площею для постійного проживання.

Крім того, вказує на те, що позивач втратив право на отримання житлового приміщення для постійного проживання, оскільки отримав службову квартиру від МОУ під час проходження військової служби, про що сам зазначає в позовній заяві.

З огляду на викладене, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Заперечуючи позовні вимоги у відзиві на позов, ІНФОРМАЦІЯ_1 вказав, що житловою комісією було прийнято рішення про надання житла для постійного проживання позивачу. Після поновлення документів житлової справи та підтвердження позивачем та членами його сім`ї своєї неучасті в приватизації державного майна, житлова справа позивача була надіслана для перевірки до КЕП міста Володимир та в подальшому передана на розгляд Комісії з контролю для прийняття остаточного рішення. Протоколом від 28.04.2023 №24 Комісією з контролю було прийнято рішення «Не погоджено» надання житла для постійного проживання позивачу та членам його сім`ї із зауваженнями «Житловій комісії переглянути правомірність забезпечення за рахунок МОУ із урахуванням звільнення з військової частини НОМЕР_3 ». Додатково членам комісії було роз`яснено, що забезпечення житлом або грошовою компенсацією за належне для отримання жиле приміщення військовослужбовців ГУР МОУ здійснюється за рахунок коштів, що виділяються за бюджетними програмами «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Головного управління розвідки міністерства оборони України» та «Реалізація державного інвестиційного проекту «Створення фонду службового житла для військовослужбовців Головного управління розвідки МОУ». Житловою комісією ВОТЦК та СП було письмово повідомлено позивача про прийняте Комісією з контролю рішення, наказом начальника від 22.05.2023 №106 скасовано пункт 1.2.28 Протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №16 та пункт 2.2.8 наказу начальника від 23.11.2022 №284агд щодо надання житла для постійного проживання позивачу та членам його сім`ї та здійснено новий розподіл квартири АДРЕСА_4 іншому черговику згідно списку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідач 1 зазначає, що вказана процедура чітко передбачена керівними документами, тому визнавати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 немає підстав. За таких обставин в задоволенні позову просить відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир у поясненнях від 29.09.2023 проти позову заперечив із підстав, наведених відповідачем 1 та відповідачем 2, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Інші заяви по суті справи не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Не є спірною та обставина, що позивач ОСОБА_2 згідно з протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 04.01.1995 №79 взятий на квартирний облік, згідно протоколу житлової комісії малочисельних військових частин та установ Луцького гарнізону від 21.08.2000 №1 взятий на облік в чергу першочерговиків для отримання житлової площі та протоколом житлової комісії малочисельних військових частин та установ Луцького гарнізону від 17.06.2005 №12 перенесено черговість перебування на квартирному обліку в загальній черзі з 21.08.2000 на 03.02.1995, відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 15.06.2006 №264-1 позивачу надана службова квартира у АДРЕСА_5 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 02.08.2010 №0149 підполковника ОСОБА_1 , старшого офіцера групи відділу управління військової частини НОМЕР_3 , відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я).

Відповідно до пункту 1.2.2.8 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №16 позивачу на склад сім`ї із шести осіб надана трикімнатна квартира АДРЕСА_4 , житлової площею 45,0 кв.м., загальною площею 82,6 кв.м.

Пунктом 2.2.8 наказу начальника ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №484агд затверджено вказаний протокол засідання об`єднаної житлової комісії та надано позивачу на склад сім`ї із шести осіб трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 45,0 кв.м., загальною площею 82,6 кв.м.

Рішенням Комісії з контролю, оформленим протоколом від 28.04.2023 №24, не погоджено розподіл позивачу житлової площі трикімнатної квартини АДРЕСА_4 , із зауваженням: житловій комісії переглянути правомірність забезпечення за рахунок МОУ із урахуванням звільнення з військової частини НОМЕР_3 .

Рішенням об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП, оформленим протоколом від 18.05.2023 №7, за результатами розгляду протоколу Комісії з контролю від 28.04.2023 №24 скасовано пункт 1.2.2.8 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №16 щодо надання житла для постійного проживання підполковнику запасу ОСОБА_1 на склад сім`ї 6 осіб та постановлено повідомити житлову комісію Луцького гарнізону про необхідність проведення нового розподілу трикімнатної квартири АДРЕСА_4 , житлова площа 45,0 кв.м., загальна площа 82,6 кв.м.

Пунктом 5 наказу начальника ВОТЦК та СП від 22.05.2023 №106 «Про затвердження протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 18.05.2023 №7» скасовано пункт 1.2.2.8 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №16 та пункт 2.2.8 наказу начальника ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №284-агд щодо надання житла для постійного проживання підполковнику запасу ОСОБА_1 на склад сім`ї 6 осіб та постановлено повідомити житлову комісію Луцького гарнізону про необхідність проведення нового розподілу трикімнатної квартири АДРЕСА_4 , житлова площа 45,0 кв.м., загальна площа 82,6 кв.м.

Вважаючи протиправними рішення ВОТЦК та СП, оформлене протоколом від 18.05.2023 №7 в частині скасування пункту 1.2.2.8 рішення, оформленого протоколом від 23.11.2022 №16, наказ начальника ВОЦК та СП від 22.05.2023 №106агд в частині скасування пункту 1.2.2.8 рішення, оформленого протоколом від 23.11.2022 №16, та пункту 2.2.8 наказу від 23.11.2022 №184агд, та рішення МОУ в особі Комісії з контролю від 28.04.2023 №24 в частині скасування пункту 1.2.2.8 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ВОТЦК та СП від 23.11.2022 №16 та про необхідність нового розподілу квартири за адресою: АДРЕСА_6 , позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Відповідно до частин першої та другої статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Житлового кодексу Української РСР (далі - Житловий кодекс) громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 43 Житлового кодексу встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Спеціальним законом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон № 2011-XII).

Згідно з абзацом першим пункту 1 статті 12 Закону № 2011-XII, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 9 статті 12 Закону № 2011-XII військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або, якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок № 1081).

Пунктом 1 Порядку №1081, визначено, що цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Відповідно до пункту 22 Порядку № 1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла (пункт 24 Порядку № 1081).

Пунктом 29 Порядку №1081 передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно з пунктом 32 Порядку № 1081, військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Разом з тим, Порядок № 1081 структурно складається із таких розділів: «Загальна частина», «Надання службових житлових приміщень», «Облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання».

Проаналізувавши зміст та структуру Порядку № 1081, суд зазначає, що положення розділу «Облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання» стосуються обліку усіх категорій військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та надання житлових приміщень для постійного проживання. Вказаний розділ не встановлює окремого порядку обліку військовослужбовців розвідувальних органів, які потребують надання житлових приміщень для постійного проживання.

Так, згідно з абзацом другим пункту 12 розділу «Надання службових житлових приміщень» Порядку № 1081 військовослужбовцям розвідувальних органів службові житлові приміщення надаються за рішенням керівників цих органів.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що для військовослужбовців розвідувальних органів Порядком № 1081 передбачено лише окремий порядок надання службових приміщень, а не житлових приміщень для постійного проживання.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідачів про те, що Головне управління розвідки МОУ як головний розпорядник бюджетних коштів зобов`язане придбати для позивача та членів його сім`ї житлове приміщенням саме для постійного проживання.

Зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей) визначає Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членам їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 (далі Інструкція № 380).

Суд звертає увагу на те, що розділом VII вказаної Інструкції детально регламентовано процедуру надання житлових приміщень для постійного користування.

Згідно з пунктом 2 розділу VII Інструкції № 380 особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.

Відповідно до пунктів 3-7 розділу VII Інструкції № 380 для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.

ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Ордер на постійну житлову площу в закритих військових містечках оформлюється та видається відповідним начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів.

З аналізу наведених норм слідує, що військовослужбовець, який потребує поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, у разі звільнення з військової служби військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

При цьому рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання особі, які звільнилась з військової служби і продовжує перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, приймається житловою комісією військової частини (об`єднаною житловою комісією), яке затверджується наказом командира військової частини.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач проходив військову у різних військових частинах, з 03.02.1995 перебуває у загальній черзі на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із складом сім`ї (з 03.02.1995 у військовій частині НОМЕР_2 , з 21.08.2000 на квартирному обліку на першочергове забезпечення у військовій частині НОМЕР_4 Луцького гарнізону, 17.06.2005 у загальній черзі у військовій частині НОМЕР_4 Луцького гарнізону).

При цьому доказів того, що позивач перебував на обліку у військовій частині НОМЕР_3 , відповідачами суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що ні Закон № 2011-XII, ні Порядок №1081, ні Інструкція №380 не встановлює для військовослужбовців, які проходили військову службу в у військовій частині НОМЕР_3 іншого, відмінного від загального, порядку отримання житла для постійного проживання.

Разом з тим, вказані нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають, що саме військова частина НОМЕР_3 зобов`язана забезпечити колишнього військовослужбовця житлом для постійного проживання, якщо він був звільнений саме з цієї частини при тому, що військову службу протягом усього періоду її проходження військовослужбовець проходив у різних військових частинах.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач 2, прийнявши рішення (оформлене протоколом від 28.04.2023 №24 ) про не погоження надання позивачу житлової площі трикімнатної квартини АДРЕСА_4 , з підстави звільнення з військової частини НОМЕР_3 діяв не у спосіб, встановлений діючим законодавством, чим порушив права позивача.

Прийняття спірного рішення призводить до порушення принципу розподілу житла згідно із чергою, оскільки позивач продовжує перебувати на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов.

Доводи відповідачів та третьої особи про те, що з Держбюджету виділяється фінансування за рахунок коштів окремих бюджетних програм для забезпечення потреб розвідувальних органів, не спростовують вищенаведені висновки щодо процедури надання жилих приміщень, яка передбачена Інструкцією № 380.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону № 2011-XII фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Частиною першою статті 5 Закону України № 912-ІХ від 17.09.2020 «Про розвідку» (далі Закон № 912-ІХ) визначено, що розвідувальними органами є, у тому числі і розвідувальний орган Міністерства оборони України.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 22.09.2020 № 346 «Питання Міністерства оборони України» Головне управління розвідки Міністерства оборони України є структурним підрозділом Міністерства оборони України.

Згідно із частиною другою статті 11 Закону України № 912-ІХ керівники центральних органів виконавчої влади, у підпорядкуванні яких функціонують розвідувальні органи, створюють необхідні умови для їх функціонування, спрямовують та координують їх діяльність у порядку, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом та положеннями про відповідні розвідувальні органи.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 912-ІХ фінансування та матеріально-технічне забезпечення розвідувальних органів здійснюються за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом, та інших джерел, не заборонених законом.

Посилання відповідачів та третьої особи на рішення Рахункової палати України від 12.08.2018 № 14-1 «Про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Міністерству оборони України на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України» є безпідставними, оскільки цей документ не є нормативно-правовим актом.

Зазначаючи, що Головне управління розвідки МОУ як головний розпорядник бюджетних коштів наділене відповідно до законодавства повноваженнями та коштами на придбання житлових приміщень, відповідачі посилаються лише на норми статті 23 Закону №2011-ХІІ, яка передбачає, що фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією Закону здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті на відповідний рік для МОУ, розвідувальних органів тощо та додаток 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», який передбачає виділення коштів Головному управлінню розвідки за програмами кваліфікації на будівництво (придбання) житла.

Проте, відповідач 2, до структури і підпорядкування якого входить військова частина НОМЕР_3 , не вказує, за якою процедурою позивач, який перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, може реалізувати своє право на отримання житла для постійного проживання за рахунок коштів Головного управління розвідки МОУ.

Разом з тим суд відхиляє доводи відповідачів, що позивач втратив право на отримання житлового приміщення для постійного проживання, отримавши службову квартиру АДРЕСА_7 з огляду на таке.

Абзацом четвертим пункту 1 статті 12 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

З матеріалів справи слідує, що вказана квартира була надана позивачу як службова без зняття із квартирного обліку.

При цьому доказів того, що позивач скористався правом безоплатної приватизації вказаного житлового приміщення відповідачами суду не надано.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач 2 не довів правомірності відмови у погодженні позивачу надання житлової площі трикімнатної квартини АДРЕСА_4 , факт порушення прав останнього знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, а тому рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями при Міністерстві оборони України, оформлене протоколом від 28.04.2023 №24, в частині не погодження розподілу ОСОБА_1 житлової площі для постійного проживання трикімнатної квартири АДРЕСА_8 слід визнати протиправним та скасувати.

Оскільки рішення Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оформлене протоколом об`єднаної житлової комісії від 18.05.2023 №7, прийняте за результатами розгляду рішення Комісії з контролю, оформленого протоколом від 28.04.2023 №24, вказане рішення в частині скасування пункту 1.2.2.8 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.11.2022 №16 та про необхідність нового розподілу квартири АДРЕСА_8 та пункт 5 наказу начальника Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.05.2023 №106агд Про затвердження протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.05.2023 №7 слід визнати протиправними і скасувати.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерство оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України розглянути список надання житлової площі для постійного проживання на ОСОБА_1 на склад сім`ї шість осіб та прийняти рішення про погодження надання постійного житла, яке оформити протоколом, суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду слідує, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

При цьому, у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З урахуванням вимог розділу VII Інструкції №380 облікова (квартирна) справа позивача знову разом із списком надання житлової площі для постійного проживання, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання об`єднаної житлової комісії має бути надіслана до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю для вирішення питання погодження надання постійного житла. У разі погодження списку подається на затвердження заступнику Міністра оборони України, що в результаті буде мати наслідком оформлення КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району подання до виконавчих органів міської ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу.

Тобто саме до повноважень Комісії з контролю Міноборони належить вирішення вирішити питання погодження надання постійного житла позивачу.

Частиною першою статті 2 КАС України установлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частинами четвертою статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У контексті наведених норм ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права позивача, бути адекватним наявним обставинам.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача (тобто такий, який відповідає обставинам у справі), враховуючи предмет позову та предмет спірних правовідносин, суд дійшов висновку щодо обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права з урахуванням дискреційних повноважень Комісії з контролю Міністерства оборони України, а саме шляхом зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути список надання житлової площі для постійного проживання на ОСОБА_1 , на склад сім`ї шість осіб з урахуванням висновків суду.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду, позивач відповідно до квитанції від 25.07.2023 року сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 грн за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн та рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вулиця Теремнівська, 85А, місто Луцьк, Волинська область, 43008, ідентифікаційний код юридичної особи 08013516), Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, місто Київ, 03168, ідентифікаційний код юридичної особи 00034022), третя особа, яка не заявляє, самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир (вулиця Академіка Глушкова, 1, місто Володимир, Волинська область, 44700, ідентифікаційний код юридичної особи 07516184) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями при Міністерстві оборони України, оформлене протоколом від 28.04.2023 №24, в частині не погодження розподілу ОСОБА_1 житлової площі для постійного проживання трикімнатної квартири АДРЕСА_8 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оформлене протоколом об`єднаної житлової комісії від 18.05.2023 №7, в частині скасування пункту 1.2.2.8 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.11.2022 №16 та про необхідність нового розподілу квартири АДРЕСА_8 .

Визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу начальника Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.05.2023 №106агд Про затвердження протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.05.2023 № 7.

Зобов`язати Міністерство оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України повторно розглянути список надання житлової площі для постійного проживання на ОСОБА_1 на склад сім`ї шість осіб з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський