Справа № 509/4658/23
Суддя: Панасенко Є. М.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/4658/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу № 509/4658/23 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2023 року позивач звернувся до Овідіпольського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, шляхом винесення 06.08.2023 року постанови серії ЕАС № 7471012 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою сержанта поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Андрієш Маріан-Петру, серія ЕАС № 7471012 від 06.08.2023 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що він, керуючи автомобілем Міцубісі Аутлентер, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Атаки Хотинського району Чернівецької області 06.08.2023 року перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год, рухався зі швидкістю 86 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Однак, позивач не погоджується з вказаною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що дорожній інформаційний знак 5.45 "початок населеного пункту Атаки" розміщений у місці з`їзду з кільця у напрямку с. Атаки у кущах, ймовірно на відстані понад 5 метрів від краю проїжджої частини. Тому даний знак потрапляє в зону видимостіводія лише при наближенні до нього приблизно на 15-17 метріві тільки в тому випадку, якщо водій, замість того, щоб стежити за безбечним завершенням маневру на з`їзді з кільцевої розв`язки, буде дивитися праворуч, - в кущі на узбіччя дороги, де знаходиться дорожній знак початку населеного пункту "Атаки".

Крім того, позивач зазначає, що що на всьому протязі шляху від виїзду з міста Хотин до місця розташування інспекторів ДПС на початку с. Атаки, немає жодного попереджувального знаку про вимір швидкості радаром на даному відрізку дороги. Тому, вимірювання швидкості на початку населеного пункту Атаки, також проводилось незаконно.

У зв`язку з вищенаведеним просить відмінити постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у сумі 340,00 грн.

Від Департаменту патрульної поліції в особі її представника Коновчука М.В. (діє на підставі довіреності від 22.12.2022 р. №18608/41/3/01-2022) до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник не погодився із доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності, вказавши, що під час несення служби, в с. Атаки в Чернівецькій області, на а/д Н-03, 06.08.2023 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001015) виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 86 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_2 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 12.4 ПДР України, прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Сержант поліції виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на позивача в розмірі 340 грн. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача ознайомлено зі змістом постанови.

Зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES, правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA-TR.001 241-18. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгuСАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26716 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС001015, пройшов випробування та є придатним до застосування, в тому числі в момент виникнення спірних правовідносин. Дата наступної повірки приладу, вказана в сертифікаті 07.12.2023 року.

Факт вчинення правопорушення підтверджується відеозаписом із приладу TruCam 20/20 ТС001015, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а також твердженням самого позивача, що він рухався зі швидкістю близько 80 км/год.

Крім того, зазначає, що позивач посилається на порушення норм ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні» при розміщенні дорожнього знаку 5.49 "Початок населеного пункту", однак 26.05.2021, року Державним підприємством "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" (далі - ДП «УкрНДНЦ») видано наказ№ 191 яким було скасовано чинність ДСТУ 4100:2014 та на заміну цьому було прийнято нове ДСТУ 4100:2021. Тобто на момент подання позовної заяви до суду нормативно-правовий акт на який посилається позивач втратив чинність, внаслідок чого посилання на нього є не коректними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

В розділі 14 ДСТУ 4100:2021 вказано порядок розміщення дорожніх знаків 5.49 "Початок населеного пункту" та 5.50 "Кінець населеного пункту". Так в п. 14.7.42 вищевказаного ДСТУ зазначено, що знаки 5.49 "Початок населеного пункту" і 5.50 "Кінець населеного пункту" потрібно застосовувати для позначення найменування й початку/кінця забудови населеного пункту, де діють загальні правила щодо обмеження швидкості руху в населених пунктах згідно з вказаними нормами за винятком тих ділянок, коли інші знаки встановлюють інші обмеження щодо швидкості руху в населеному пункті.

Знаки 5.49 та 5.50 установлюють на фактичній межі забудови населеного пункту, яка прилягає до дороги. На дорогах з однією, двома або трьома смугами для руху в обох напрямках знак 5.50 дозволено розміщувати ліворуч, на зворотному боці знака 5.49. призначеного для зустрічного руху.

Навіть на фото які були додані позивачем, вбачається те, що дорожній знак 5.49 встановлено на межі забудови населеного пункту, адже одразу після цього знаку знаходиться СП «Атаки», за яким починається приватна забудова. Даний факт також підтверджується і відеозаписами з нагрудних камер поліцейських під час спілкування із позивачем на яких видно, що спілкування відбувається біля забудови.

Також з доданих фото можна побачити, що знак 5.49 із назвою населеного пункту "Атаки" видно добре при з`їзді з перехрестя із круговим рухом.

Щодо твердження позивача, що відповідний дорожній знак розташовано далі ніж 5 метрів від краю проїжджої частини, то такі доводи не можуть вважатися належними, оскільки не було проведено фактичних замірів на якій відстані знаходиться дорожній знак від краю дорожнього полотна та являються лише суб`єктивною думкою ОСОБА_2 .

Ще одним підтвердженням того, що позивач рухався в населеному пункті є лист від Служби автомобільних доріг в Чернівецькій області, де вказано межі населених пунктів із прив`язкою до кілометражу, в якому вказано, що населений пункт с. Атаки розташоване на автодорозі Н-03 з 306 км. + 216 м по 307 км + 375 м, а фіксація відбулася на 307 км автодороги Н-03 тобто в межах населеного пункту.

Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позову.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Категорія адміністративного позову підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст. ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що дану позовну заяву слід залишити без задоволення, а постанову серії ЕАС № 7471012 від 06.08.2023 року - без змін, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення постановою сержанта поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Андрієш Маріан-Петру серії ЕАС № 7471012 від 06.08.2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 06.08.2023 о 12:26:01 у с. Атаки вул. Комсомольська, 1, водій, керуючи ТЗ MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 86 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС 001015, чим порушив п.12.4. ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачається за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В оскаржуваній постанові вказано, що позивачем перевищено встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год, чим порушено пункт 12.4 Правил дорожнього руху.

Даний факт підтверджується долученим до відеозапису фото з лазерного вимірювача TruCAM, а також відрізком відео руху автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , де також вказана допустима швидкість 50 км/год, автомобіль рухався зі швидкістю 86 км/год., тобто швидкість перевищено на 36 км/год (86-50=36).

Таким чином, дата, час фіксації правопорушення, транспортний засіб та його державний номерний знак повністю збігаються з даними зазначеними в постанові серії ЕАС № 7471012.

З наданого відео файлу представником відповідача, долученого до відзиву на позовну заяву, також вбачається, що відеозйомка зупинки транспортного засобу та процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення проводилась за допомогою нагрудних відеокамер працівників поліції. На відео відображено таккож, що поліцейський підійшов до водія ОСОБА_2 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 12.4 ПДР України, прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Сержант поліції виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на позивача в розмірі 340 грн. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача ознайомлено зі змістом постанови та роз`яснено порядок та строки її оскарження.

До поданого відзиву на позовну заяву також долучено сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA-TR.001 241-18. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгuСАМ", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26716 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС001015, пройшов випробування та є придатним до застосування, в тому числі в момент виникнення спірних правовідносин. Дата наступної повірки приладу, вказана в сертифікаті 07.12.2023 року.

Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 №ТС001015 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год.

Таким чином, зафіксовані на диску фотознімок та відеозапис, здійснені сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС001015 є отриманими у встановленому законом порядку доказами того, що ОСОБА_2 перевищив дозволену законом швидкість більше ніж на 20 км/год і, відповідно, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Посилання позивача на порушення норм ДСТУ 4100:2014 "Знаки дорожні" при розміщенні дорожнього знаку 5.49 "Початок населеного пункту", суд не приймає, оскільки вказані норми ДСТУ втратили чинність на підставі наказу № 191 від 26.05.2021 "Про прийняття та скасування національних стандартів", виданого Державним підприємством "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості", та яким було прийнято нове ДСТУ 4100:2021.

В розділі 14 ДСТУ 4100:2021 вказано порядок розміщення дорожніх знаків 5.49 "Початок населеного пункту" та 5.50 "Кінець населеного пункту". Так в п. 14.7.42 вищевказаного ДСТУ зазначено, що знаки 5.49 "Початок населеного пункту" і 5.50 "Кінець населеного пункту" потрібно застосовувати для позначення найменування й початку/кінця забудови населеного пункту, де діють загальні правила щодо обмеження швидкості руху в населених пунктах згідно з вказаними нормами за винятком тих ділянок, коли інші знаки встановлюють інші обмеження щодо швидкості руху в населеному пункті.

Знаки 5.49 та 5.50 установлюють на фактичній межі забудови населеного пункту, яка прилягає до дороги. На дорогах з однією, двома або трьома смугами для руху в обох напрямках знак 5.50 дозволено розміщувати ліворуч, на зворотному боці знака 5.49. призначеного для зустрічного руху.

На фото, які були додані позивачем, вбачається те, що дорожній знак 5.49 встановлено на межі забудови населеного пункту, адже одразу після цього знаку знаходиться СП «Атаки», за яким починається приватна забудова. Даний факт також підтверджується і відеозаписами з нагрудних камер поліцейських під час спілкування із позивачем, на яких видно, що спілкування відбувається біля забудови.

Також з доданих фото можна побачити, що знак 5.49 із назвою населеного пункту "Атаки" видно добре при з`їзді з перехрестя із круговим рухом.

Щодо твердження позивача, що відповідний дорожній знак розташовано далі ніж 5 метрів від краю проїжджої частини, то суд погоджуєтьяс з позицією представника відповідача, що це являється суб`єктивною думкою позивача, оскільки фактичних замірів відстані вказаної ділянки не проводилось та суду надано не було.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для визнання дій поліцейського протиправними та скасування оскаржуваної постанови, а відтак доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є безпідставними.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, судові витрати, у разі прийняття судом рішення про залишення позову без задоволення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення, а постанову серії ЕАС № 7471012 від 06.08.2023 року - без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є.М. Панасенко