Справа № 643/1369/23
Суддя: Ульяніч І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/1369/23
Провадження № 2-а/645/13/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2023 року м.Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі судових засідань Циганок В.М., за участю сторін позивач ОСОБА_1 , представника позивача Коновал А.М, представника відповідача - Андерсон А-Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ,Управління патрульної поліції в Харківській області, в особі інспектора роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта Шевцова Сергія Валентиновича про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення ПДР України,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6510412 від 06.02.2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425,00 грн., а також визнати постанову протиправною.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.02.2023 року інспектором роти 5, батальйону 2, УПП в Харківській області Шевцовим С.В., стосовно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП України. У постанові інспектор стверджує, що позивачем порушено п. 2.1. ПДР. Позивач вважає, що постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав позивача, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Відповідач у оскаржуваній постанові вказує, що 06.02.2023 р. в 23:00 год. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 , належний гр. ОСОБА_2 , не маючи при собі водійського посвідчення та реєстраційного документа на ТЗ, як і поліса на обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП. Тобто, підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор у постанові зазначив, що останній керував транспортним засобом без водійського посвідчення, реєстраційного документа на ТЗ, та полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач зазначає, що він ПДР не порушував, поліцейським належним чином не було зафіксовано факту порушення позивачем ПДР, вимоги поліцейського про пред`явлення позивачем документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними. Як вбачається з постанови, зупинка транспортного засобу ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 , була безпідставною, оскільки відносно позивача постанова про адміністративне правопорушення не виносилась за невиконання водієм вимог ПДР України, яке пред`являлось би позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Тим самим враховуючи, що інспектор патрульної поліції належним чином не зафіксував та не довів належними та допустимими доказами факту невиконання позивачем будь-яких вимог ПДР України 06.02.2023 р., вимоги посадової особи є незаконними, а отже позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Оскільки інспектор патрульної поліції не зафіксував у встановленому законом порядку порушення позивачем відповідного пункту ПДР України, його вимога про зупинку ТЗ та пред`явлення документів є не доведеною, так само не доведено й підстави для здійснення контролю за наявністю договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що за відсутністю належних доказів з боку відповідача щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано штрафу, визнати позивача винним є неможливим. Крім того, інспектором не були роз`ясненні позивачу його права відповідно до ст.268 КУпАП України, що вбачається із зворотної сторони постанови, що також є підставою для скасування оскаржуючої постанови.
05.07.2023 року від представника відповідача УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Андерсон А.-Е. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник зазначає, що 06.02.2023 близько 21:28 екіпажом УПП в Харківській області ДПП під час патрулювання м. Харкова на службовий планшетний пристрій отримано виклик наступного змісту: заявник повідомив, що 7 хвилин тому невідомий чоловік у нетверезому стані сів за кермо авто ЖИГУЛІ 7 червоного кольору, номерний знак не може назвати, поїхав в бік вул. Академіка Павлова, заявник вважає, що чоловік може бути колаборантом, бо надав недостовірну інформацію про себе. 06.02.2023 о 22:14 екіпаж поліції відрапортував наступне: прибувши на місце виклику та зв`язавшись з заявником в телефонному режимі останній повідомив, що громадянин біля магазину «Продукти» пригощав людей коньяком, був на автомобілі ВАЗ 2106 з відсутнім переднім номерним знаком, на лівому передньому крилі є ушкодження. Обстеживши прилеглу територію, транспортний засіб виявлено не було, орієнтовано особовий склад УПП в Харківській області ДПП. Заявник звернувся з метою інформування, письмової відповіді не потребує, заяв не надходило. На службові планшетні пристрої особовому складу УПП в Харківській області ДПП було розповсюджено орієнтування. 06.02.2023 близько 23:02 за адресою м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 56, екіпажом УПП в Харківській області ДПП візуально ідентифіковано транспортний засіб ВАЗ 2106, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , відповідно до вищезазначеного орієнтування, та на підставі частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено. Поліцейськими встановлено особу водія вищезазначеного транспортного засобу, ним виявився: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейськими встановлено обставини, що вказували на вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, ознаки об`єктивної сторони якого зазначені в частині першій статті 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251,252,268,278,279, 280 КУпАП інспектором роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Шевцовим С.В. винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6510412 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та згідно пункту 2.4 «а» пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»). Право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Наявність події правопорушення підтверджується диском з записом безперервної відео-фіксації вчинення факту правопорушення та розгляду адміністративної справи, що здійснювалась на місці події у відповідності до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026. В даному випадку факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, зробленим на портативний відеореєстратор, закріплений на форменому одязі поліцейського (бодікамера), який є належним доказом у розумінні статті 251 КУпАП. При цьому, інформація про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, міститься в оскаржуваній постанові, що свідчить про допустимість такого доказу.
Щодо правомірності зупинки транспортного засобу позивача, працівники патрульної поліції мали обґрунтовані підстави зупинити автомобіль позивача у відповідності до положень частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки надійшла інформація, що свідчила про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення, що в свою чергу зумовило виникнення у поліцейського права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред`явлення документів, які водій зобов`язаний мати та пред`явити на вимогу працівника поліції відповідно до діючого законодавства України, що в свою чергу підтверджується витягом з Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та додано до відзиву. Норма щодо пред`явлення на законну вимогу поліцейського зазначених вище документів є імперативною і не містить будь-яких виключень. Будь-яких доказів, які б свідчили про невчинення позивачем порушення ПДР позивачем суду не надано, натомість, відповідачем надано до суду докази порушення позивачем пункту 2.4 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 126 КУпАП, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, також зазначив, що автомобілем він не керував, він знаходився на передньому пасажирському сидінні та чекав на ОСОБА_3 , який керував автомобілем та після його поломки пішов за інструментами для ремонту автомобіля, але так і не повернувся. Інспектору УПП він повідомлял про те, що він не керував транспортним засобом. Також зазначив, що не має посвідчення водія, так як був позбавлений права керування транспортними засобами за вироком суду приблизно 2 роки тому.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив суду, що позивач вироком Московського районного суду м.Харкова від 11.02.2020 р. був позбавлений права керування транспортним засобом на строк 3 роки, тому він ніяким чином не міг керувати автомобілем. За кермом автомобіля був товариш позивача ОСОБА_3 , позивач знаходився на передньому пасажирському сидінні та чекав на ОСОБА_3 . Вважав постанову інспектора немотивованою, невідомо підстави для складання постанови, не має відомостей про керування позивачем транспортним засобом.
Представник відповідача УПП в Харківській області ДПП в судовому засіданні проти позову заперечувала, із підстав зазначених у відзиві, просила відмовити у задоволенні позову. Також зазначила, що після повідомлення УПП про нетверезого водія за кермом, було зупинено автомобіль позивача, встановлено, що водій не мав при собі посвідчення водія, розглянуто щодо нього справу, притягнуто за ч. 1 ст. 126 КУпАП із стягненням штрафу. Співробітники УПП не знали про позбавлення позивача права керування транспортними засобами, інакше він був би притягнутий за ч. 4 ст.126 КУпАП. Також зазначила, що позивач не казав працівникам УПП про те, що він не керував транспортним засобом, намагався домовитись із представниками УПП, не був розгубленим, як повідомив позивач. Вважала поведінку позивача недобросовісною.
Відповідач інспектор УПП Шевцов С.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис події, наданим УПП в м.Харкові, та ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 06.02.2023 року інспектором рота 5 батальйону 2 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Шевцовим С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.
Згідно змісту оскаржуваної постанови, при розгляді вказаної справи інспектором встановлено, що 06.02.2023 р. в 23:02 год. в м.Харків по вул.Гв. Широнінців, 56, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифікату Зелена карта), чим порушив ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.6).
В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Московського районного суду м.Харкова від 11.02.2020 року ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
В подальшому ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.04.2021 року, вирок Московського районного суду м.Харкова від 11.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_1 змінено в частині призначення покарання. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 11.02.2020 р. основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 3 роки, якщо засуджений протягом встановленого строку з випробуванням не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачених ч.1 ст.76 КК України. В іншій частині вирок залишений без змін.
Ухвалою Московського суду м.Харкова від 21.02.2023 р. ОСОБА_1 , від міри покарання призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 11.02.2020 року звільнено.
Отже, на час скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП України, ОСОБА_1 був особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі вироку Московського районного суду м.Харкова від 11.02.2020 року.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 9 КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, визначені в пункті 2.1.
Вимоги ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р., справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого суду на виконання ухвали від 06.06.2023 року, судом встановлено, що на відеозапису позивач не оспорював, що він керував транспортним засобом, натомість сказав, що "не доїхав 300 метрів", також не повідомляв працівників УПП про те, що за кермом був інший водій, який пішов за інструментами для ремонту автомобіля. Позивач не повідомив інспектора УПП про позбавлення його права керування транспортними засобами, погоджувався із зазначеним інспектором штрафом.
Як вбачається з постанови серії ЕАС №5510412 від 06.02.2023 р., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.1. ПДР України, тобто водій не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на ТЗ, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, але в судовому засіданні встановлено, що водій на час вчинення адміністративного правопорушення був особою позбавленою права керування транспортним засобом, отже до ОСОБА_1 інспектором УПП не вірно застосовано норму КУпАП, а саме замість ч.1 ст.126 повинна бути ч.4 ст.126 КУпАП.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не правильно застосовано норму КУпАП про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП., а тому вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.77, 78, 123, 139, 243-245, 268-272, 286, 292-295 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Харківській області, в особі інспектора роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта Шевцова Сергія Валентиновича про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення ПДР України задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6510412 від 06.02.2023 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено 26.10.2023 року.

Суддя - І.В. Ульяніч