Справа № 400/504/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 400/504/23

адміністративне провадження № К/990/34176/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду

Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі №400/504/23 за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної військової адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Херсонської обласної військової адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Херсонської обласної військової адміністрації від 26 грудня 2022 року №191-ОС про звільнення позивача згідно з пунктом 3 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» (за угодою сторін) з посади директора Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації;

- поновити позивача на займаній посаді директора Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації з дати його звільнення;

- стягнути з Херсонської обласної військової адміністрації на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з відповідними відрахуваннями встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Крім цього, позивач просив допустити до негайного виконання судове рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць з відповідними відрахуваннями встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано розпорядження начальника Херсонської обласної військової адміністрації від 26 грудня 2022 року №191-ОС. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації з 27 грудня 2022 року. Стягнуто з Херсонської обласної військової адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з відповідним відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів в розмірі 231 953,95 грн. Стягнуто з Херсонської обласної військової адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць (січень 2023 року) з відповідним відрахуванням встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів в розмірі 60035,14 грн. Рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на посаді звернуто до негайного виконання.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з Херсонської обласної військової адміністрації на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

11 жовтня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі №400/504/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Статтею 330 КАС України визначено обов`язкові вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, серед яких відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

При цьому обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 2 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції;

2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу;

4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що вона не містить посилань на конкретний підпункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження та належних обґрунтувань такого посилання.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник посилається на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Однак ці посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, наводяться для справ незначної складності та інших справ, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі вбачається, що позивач проходив службу на посаді, що у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Отже, справа №400/504/23 не є справою незначної складності у контексті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, була розглянута за правилами загального позовного провадження, а тому скаржник має наводити підстави для оскарження судового рішення, що передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України.

У тексті касаційної скарги, серед іншого, міститься посилання на постанову Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у справі №404/3049/15-ц (провадження №6-1269цс16) та постанови Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №640/18748/19, від 24 березня 2020 року у справі №553/629/18, від 22 квітня 2019 року у справі №759/11508/16-ц, від 27 травня 2020 року у справі №404/6236/19, від 31 серпня 2020 року у справі №359/5905/18.

Оскільки таке посилання наведене без взаємозв`язку із конкретним підпунктом частини четвертої статті 328 КАС України Суд не бере його до уваги.

Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За викладених обставин касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Керуючись статтями 248, 328, 330, 332, 341, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі №400/504/23 - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко