Справа № 160/19679/23
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Нікопольського відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
визнати протиправним рішення-висновок від 12.07.2023 Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса про відмову поновлення запису актового стану, а саме актовий запис № 1111 від 24 червня 2016 року про народження ОСОБА_2 складений Хімкінським управлінням ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області;
зобов`язати Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса поновити:актовий запис № 1111 про народження громадянки України ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 складений 2016 року червня місяця 24 числа Хімкінським управлінням ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області.
На обґрунтування позовних посилалась на те, що 12 липня 2023 року відповідачем складено висновок, яким відмовлено в поновленні актового запису цивільного стану, оскільки актовий запис про народження доньки заявниці № 1111 , складений Хімкінським управлінням ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області 24 червня 2016 року, що унеможливлює застосування частини п`ятої статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Позивачка, вважає, що відповідач протиправно не врахував правовою позицією Міністерства юстиції України від 19 травня 2023 року з даного питання, чим грубо порушив її конституційні права та іі малолітньої дитини, що й призвело до даного звернення до адміністративного суду.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 28 серпня 2023 року відкрив провадження у справі за цим позовом та ухвалив судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Позовна заява та ухвала про відкриття провадження направленні на електронну адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідачем у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на день розгляду справи, відповідач - суб`єкт владних повноважень відзиву на позовну заяву не подав, що в силу вимог ч.4 ст.159 КАС України, кваліфіковано судом, як визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 08 лютого 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районні Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою матері та батька дитини про визнання батьківства.
Листом Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 лютого 2023 року позивачці було повідомлено, що прийняти заяву про визнання батьківства від неї та ОСОБА_3 та внести відповідно неї зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є неможливим, так як актовий запис знаходиться в архівах відділу Хімкінського управління ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області російської федерації, що підтверджується наданим свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 24.06.2016 року. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України та початком повномасштабної війни, зважаючи на норми звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, органами юстиції України починаючи з 24 лютого 2022 року припинено будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції росії на підставі міжнародних договорів. 01 грудня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Це означає, що починаючи з 23 грудня 2022 року (набрання чинності даного закону) правові відносини з російською федерацією зупинені офіційно, а тому жодні запити на отримання правової допомоги, внесення змін до актових записів на підставі заяв виконуватись не будуть.
Із урахуванням вищенаведеного позивачці було повідомлено, що оскільки Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 20.05.2023 на 90 діб з порушеного питання вона можете звернутися до будь-якого відділу державне реєстрації актів цивільного стану, розташованого на підконтрольній українські владі території.
12 липня 2023 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено висновок, яким відмовлено у поновленні актового запису цивільного стану. На обґрунтування висновку відповідач зазначив, що Закон України "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року" прийнято Верховною радою України 1 грудня 2022 року та не має зворотної дії, тоді як актовий запис про народження доньки заявниці №1111, складений Хімкінським управлінням ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області 24 червня 2016 року, що унеможливлює застосування частини п`ятої статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". У зв`язку з вищевказаним, Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - не має можливості поновити актовий запис про народження № 1111 від 24 червня 2016 року, складений Хімкінським управлінням ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області.
Позивачка не погодившись із вказаним висновком відповідача звернулась до суду із вказаним позовом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 №2398-VI (надалі за текстом "Закон № 2398-VI"). Згідно зі статтею 2 Закону №2398-VI, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
Статтею 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.
Відповідно до частини 3 статті 9 названого Закону актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Підставою для прийняття заяви про поновлення актового запису цивільного стану є витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" Поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально.
Положеннями частини 5 статті 9 Закону № 2398-VI установлено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.
Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 №3307/5), що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940 затверджено «Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» (далі - Правила № 52/5).
Згідно з пунктом 1.1. Правил № 96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
Пунктом 1.7 цих Правил № 96/5передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
Пунктом 1.15 Правил № 96/5 визначено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.
Пунктом 2.13.2 Правил № 96/5 передбачено, що підставою для внесення змін в актовому записі цивільного стану є постанова адміністративного суду.
У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року № 12 "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану", вказано, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.
У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану, суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення.
При цьому, відповідач відмовляючи у поновленні актового запису народження дитини заявниці № 1111 від 24 червня 2016 року з підстав відсутності зворотної дії з державою у якій був складений актовий запис, безпідставно, не врахував наданий позивачем лист Міністерства Юстиції України від 19.05.2023 року, з огляду на те, що заявниця є громадянкою України, яка звернулась до відповідача про поновлення актового запису цивільного стану відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" за своїм місцем проживання.
Відмова відповідача у поновленні актового запису цивільного стану, позбавляє її права внести зміни до актового запису про батька дитини.
В даному випадку відповідач, відмовляючи у поновленні актового запису з огляду на неможливість витребування документів у зв`язку з збройною агресією російської федерації проти України, та за наявності документів (зокрема ксерокопії свідоцтва про народження дитини, довідки про актовий запис № 1111 від 24.06.2016, довідки про реєстрацію особи громадянином України, яка видана тимчасово повіреним у справах України в рф), які підтверджують, що актовий запис про народження був раніше складений, діяв непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відповідно до ст.8 Конвенції кожен має право на повагу до приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово нагадував, що будь-яке втручання у право особи має бути: 1) здійснено згідно з законом; 2) переслідувати легітимну мету або цілі; 3) бути необхідним у демократичному суспільстві (тобто пропорційним цілям, які мали бути досягнуті та виправданим).
Стаття 8 Конвенції зобов`язує державу поважати, зокрема, приватне життя. Відтак, носії державної влади мають враховувати ці зобов`язання, приймаючи рішення про якійсь захід, котрий може впливати на один з інтересів, захищених статтею 8. При цьому таке рішення має справедливо урівноважувати зазначені права громадян та інші відповідні інтереси.
Право на справедливий суд, яке гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміється у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Принцип правової визначеності є важливою складовою принципу верховенства права. У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення стабільного правового положення людини шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип правової визначеності є різновидом загальних принципів права. Він знаходить своє відображення у джерелах права ЄС і застосовується у практиці ЄСПЛ, є спільним для правопорядків держав - членів ЄС і набуває поширення у праві України.
У світлі наведених принципів ЄСПЛ зазначає, що кожне виправдане втручання має спиратися на закон. Відповідно до судової практики Європейського суду це означає не лише наявність підстав для втручання в національному законодавстві, але й додержання таким законодавством певних вимог. Зокрема, воно має бути доступним для тих, кого зачіпає, наслідки його застосування мають бути передбачуваними і таке законодавство повинно відповідати принципові верховенства права.
В свою чергу, принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.
Закон має бути таким, щоб особи, на яких він може вплинути, могли передбачити можливі рішення на основі цього закону і відповідним чином коригувати свою поведінку.
У справі "Мелоун проти Сполученого Королівства" Європейський суд зазначив, що вимога передбачуваності означає, що закон має бути достатньо чітким у своїх положеннях, щоб громадяни усвідомлювали обставини і умови, за яких органи влади, уповноважені застосовувати втручання в право на повагу до приватного життя.
Крім того, ЄСПЛ зазначає, що втручання має бути не лише здійснене згідно з законом, але й вважатися необхідним у демократичному суспільстві. Поняття необхідності передбачає, що для такого втручання є нагальна суспільна потреба і що втручання пропорційне законній меті його здійснення (рішення у справі Кемпбелл проти Сполученого Королівства" від 25.03.1992 року, п.44).
Суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми.
З урахуванням вищенаведених положень Конвенції та правових позицій ЄСПЛ суд вважає, що втручання відповідача у приватне життя позивача не відповідало закону, воно жодним чином не було виправданим та необхідним у суспільстві та не було пропорційним законній меті його здійснення, тобто необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, не був дотриманий.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що при прийняті висновку про відмову у поновленні актового запису цивільного стану № 1111 від 24.06.2016 року відповідач діяв без урахування принципу пропорційності, тобто при прийнятті рішення мало місце відсутність досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямоване рішення та дії, та інтересами позивача ОСОБА_1 .
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач, за наявності фактичних та правових підстав, протиправно відмовив позивачу оскаржуваним висновком, відтак, відповідно до наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, з метою повного та ефективного захисту порушених прав взаємопов`язані позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 1073,60 грн. стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання висновку протиправним та скасування, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним висновок від 12.07.2023 Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відмову у поновленні запису актового стану, а саме актовий запис № 1111 від 24 червня 2016 року про народження ОСОБА_2 складений Хімкінським управлінням ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області.
Зобов`язати Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) поновити актовий запис № 1111 про народження громадянки України ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 24 червня 2016 року Хімкінським управлінням ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області.
Стягнути з Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (ЄДРПОУ- 40247692) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев