Справа № 620/7127/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Справа № 620/7127/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Кузьмишиної О.М., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт»

до Головного управління

Державної податкової служби в Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування

податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Наталіт» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.05.2023 № 4.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «Наталіт» стверджувало, що поданою декларацією з ПДВ та зареєстрованими постачальниками товариства податковими накладними підтверджується його право на податковий кредит у розмірі 99786,00 грн, тому, на думку Позивача, рішення Відповідача про відмову в отриманні вказаного відшкодування є необґрунтованим.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю та стягнуто на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судові витрати в загальному розмірі 9684,00 грн, з яких 7000,00 грн - витрати на правничу допомогу.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач під час проведення камеральної перевірки вийшов за межі наданих йому повноважень та всупереч виду перевірки безпідставно та протиправно дослідив господарсько-правові взаємовідносини Позивача з його контрагентами, первинні господарські документи бухгалтерського обліку, тощо.

Водночас суд зауважив, що камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку із чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки. Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності, а також своєчасність та повнота сплати податків під час камеральної перевірки не здійснюються.

Разом з тим суд зазначив, що реальність вчинених платником правочинів та повнота/правильність їх відображення у податковій звітності, що були основою відображених у звітності цифр, в тому числі заявленої до відшкодування суми ПДВ, якраз може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок у порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України, а не камеральної перевірки.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, наводячи викопіювання з акта перевірки та зазначаючи, що Позивачу в порушення вимог п. 200.4, 200.7, 200.8, 200.9, 200.14 ст. 200 ПК України було відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника у розмірі 99786,00 грн, яка відображена в декларації з ПДВ за лютий 2023 року від 17.03.2023 № /т.1 а.с.224/.

Крім того Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно та неправомірно стягнув з нього на користь Позивача заявлені останнім витрати на правничу допомогу, сума яких, на переконання податкового органу, не є співмірною зі складністю цієї справи та не є розумною.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2023 та від 05.09.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Також у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Наталіт» просить суд апеляційної інстанції стягнути з Відповідача понесені товариством витрати на правничу допомогу в ході апеляційного провадження.

6. 04.09.2023 від Позивача надійшли додаткові докази у справі, а саме докази понесених ним судових витрат в суді апеляційної інстанції в розмірі 2573,00 грн.

7. Відповідачем подано відповідь на відзив Позивача, в якій податковий орган наполягає на своїй правовій позиції та стверджує, що заявлений Позивачем розмір витрат на правничу допомогу в апеляційному суді не є розумним.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Наталіт» зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Основним видом господарської діяльності товариства є 10.41 - виробництво олії та тваринних жирів. Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість.

17.03.2023 ТОВ «Наталіт» зареєструвало податкову декларацію з податку на додану вартість №, згідно з якою від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 99 786,00 грн., сума задекларованого бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку складає 99 786,00 грн.

Також товариство подало заяву про бюджетне відшкодування ПДВ на суму 99 786,00 грн.

Причиною виникнення від`ємного значення, різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у лютому 2023 року є отримання товарів/послуг на виконання укладених договорів: від 08.05.2018 №93 з ПВТП «Джі-Ен-Ел», від 01.01.2021 №01/014-21, від 06.04.2020 №06/04-20 з ФОП ОСОБА_1 , від 23.11.2021 №130 з ТОВ «Брокерська контора «Агроенергопостач», від 29.06.2021 №П-378-АПР з ТОВ «Агропартнер», від 14.05.2018 №1170 з ТОВ «Компанія «Лев-Україна», від 10.09.2020 №10/09-01 з ТОВ «Шатурське».

Товарність вказаних операцій підтверджується податковими накладними, оформленими та зареєстрованими, згідно з чинним законодавством, актами виконаних робіт, видатковими накладними, платіжними дорученнями і ТТН.

26.04.2018 між Позивачем та нерезидентом AGROTREND OU укладено контракт №26042018-1UА (зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами) про поставку макухи соєвої (а.с. 105-116).

Додатковою угодою від 26.04.2018 №1 до контракту сторонами погоджено додавати за необхідності до складу соєвої макухи комбікорм, мучку горохову кормову, висівки пшеничні, люпин, відходи кукурудзи, крейду, вітаміни, барвники. Найменування товару, асортимент, кількість та ціна мали б зазначатись у специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту.

Крім того, 02.02.2023 між Позивачем та Misko broils LT.UAB укладено контракт №UA02/02-23 про поставку макухи соєвої.

У липні 2022 року ТОВ «Наталіт» відвантажено 44 т мучки горохової, яка була використана для вироблення макухи соєвої у лютому 2023 року.

07.12.2022 між Позивачем і ПРАТ НВО «Чернігівеліткартопля» укладено договір купівлі-продажу № 07/12-01 про закупівлю сої у загальній кількості 21,84 т.

18.12.2022 між Позивачем та ТОВ «Агарта-Агро» укладено договір №С02/12-22, на виконання умов якого позивачу відвантажено сою в загальній кількості 46 т.

На виконання умов договору від 09.07.2019 №09/07-01 ТОВ «Агростар+» 18.01.2023 відвантажило позивачу сою у загальній кількості 21,66 т.

23.02.2023 ПП «Меркурій» на виконання умов договору купівлі-продажу від 22.02.2023 №22/01-01 відвантажило позивачу сою у загальній кількості 22,82 т.

02.05.2018 між Позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладено договір комісії №1 про закупівлю товару у третіх осіб. Відповідно до вказаного договору позивачу відвантажено сою у загальній кількості 39 т (а.с. 183-189). ФОП ОСОБА_2 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку 3 групи, неплатником ПДВ (а.с. 190-191).

У лютому 2023 року ТОВ «Наталіт» здійснило експорт макухи соєвої на адресу нерезидента AGROTREND OU та Misko broils LT.UAB, що підтверджується інвойсами, CMR (а.с. 117-118, 122-123, 127-128, 132,-133, 137-138, 148-149, 153-154, 158-159) та вантажно-митними деклараціями (а.с. 119, 124, 129, 134, 139, 150, 155, 160).

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, в порядку, установленому ст. 76 глави 8 розділу ІІ вказаного Кодексу, з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» посадовими особами ГУ ДПС у Чернігівській області було проведено камеральну перевірку достовірності нарахування ТОВ «Наталіт» суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за лютий 2023 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 17.03.2023 №).

За результатами вказаної перевірки складено акт від 18.04.2023 №3978/Ж5/25-01-04-04-02/39436026, у висновках якого зазначено про порушення Позивачем податкового законодавства, а саме: пунктів 200.4, 200.7, 200.8, 200.9, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, розділу ІІІ, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, в результаті чого товариству відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування в сумі 99786,00 грн по декларації за лютий 2023 року.

16.05.2023 ГУ ДПС у Чернігівській області прийняло щодо ТОВ «Наталіт» податкове повідомлення-рішення № 4 на суму 99 786,00 грн.

10. Позивач, вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, а свої права - порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту «а» пункту 195.1.1 статті 195 Податкового кодексу України експортна операція оподатковується ПДВ за ставкою 0%, у зв`язку із чим товариство склало податкові накладні за наслідком вищеназваних експортних операцій за правилом першої події.

У п. 198.1 ст. 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, за придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.п. 198.3, 198.5, 198.6 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з абзацом «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону (пункт 200.8 статті 200 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 200.10 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Наслідком встановлення контролюючим органом невідповідності суми бюджетного відшкодування, заявленої платником податку у податковій декларації, є прийняття податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".

Згідно із статтею 76 ПК України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Системний аналіз викладених законодавчих приписів дозволяє стверджувати, що податковим законодавством регламентовано правові підстави та порядок віднесення платником відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту і, відповідно, до бюджетного відшкодування, а також порядок звернення платника до контролюючого податкового органу із заявою про бюджетне відшкодування ПДВ.

13. У свою чергу, контролюючому органу надано повноваження проводити камеральну перевірку заявленої платником суми бюджетного відшкодування, у ході якої перевіряються показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування в платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Тобто, фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення всіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Водночас контролюючий орган не наділений повноваженнями під час проведення камеральної перевірки досліджувати господарсько-правові взаємовідносини платника з його контрагентами, первинні господарські документи бухгалтерського обліку, тощо, оскільки камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку із чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки.

Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності, а також своєчасність та повнота сплати податків під час камеральної перевірки не здійснюються.

Водночас, реальність вчинених платником правочинів та повнота/правильність їх відображення у податковій звітності, що були основою відображених у звітності цифр, в тому числі заявленої до відшкодування суми ПДВ, якраз може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок у порядку, передбаченому ст.ст. 77, 78 ПК України, а не камеральної перевірки.

14. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що операції та показники податкової звітності, за якими Позивачем сформовано спірну суму заявленого бюджетного відшкодування, підтверджуються матеріалами справи та правомірність формування Позивачем такої суми Апелянтом не спростована.

15. При цьому, аналізуючи доводи апеляційної скарги, зокрема наведені в ній викопіювання з акта перевірки, судова колегія зазначає, що під час проведення камеральної перевірки Відповідач не мав повноважень досліджувати господарсько-правові взаємовідносини платника з його контрагентами та не мав і не міг мати реальної можливості перевірити всі відповідні первинні господарські документи бухгалтерського обліку, оскільки, як вже відзначалося вище, камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку із чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даного виду перевірок.

Тож, висновки акта перевірки, на підставі якого Відповідачем прийнято спірне ППР, є безпідставними, що як наслідок, з огляду на вищевикладене, зумовлює протиправність такого податкового повідомлення-рішення.

16. Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

17. Доводи Апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно та неправомірно стягнув з нього на користь Позивача заявлені останнім витрати на правничу допомогу, сума яких, на переконання податкового органу, не є співмірною зі складністю цієї справи та не є розумною, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Судова колегія звертає увагу на те, що заявлені Позивачем витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції підтверджуються договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13.03.2023, додатковою угодою від 29.05.2023 №2, ордер на надання правничої (правової) допомоги, рахунок від 15.02.2023, акт приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2023, платіжна інструкція від 08.06.2023 №303, лист від 08.06.2023 №175.

З огляду на складність справи, час, витрачений адвокатом та обсяг виконаних ним робіт у суді першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн із заявлених ним 8250,00 грн.

18. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

19. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

20. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

21. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року - без змін.

22. Розподіл судових витрат.

Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2573,00 грн, на підтвердження понесення яких суду надано акт приймання-передачі наданих послуг від 25.08.2023 та платіжну інструкцію від 31.08.2023. Договір про надання правничої допомоги міститься у матеріалах справи.

Заявлені Позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підтверджуються документально, є пропорційними зі складністю цієї справи і обсягом робіт, виконаних адвокатом, та підлягають стягнення на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Тому, заперечення Відповідача, викладені в його відповіді на відзив, щодо стягнення вказаних витрат судова колегія відхиляє як необґрунтовані.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт» () понесені ним судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2573,00 (дві тисячі п`ятсот сімдесят три) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.М. Кузьмишина

Є.І. Мєзєнцев