Справа № 160/2220/22
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2023 року Справа № 160/2220/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЗонової Л.В.
представника позивача представник відповідача представник третьої особи Сіменцова М.О. не з`явився не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Автоматика та машинобудування» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна екологічна інспекція України про визнання протиправним та скасування припису в частині, -
Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Автоматика та машинобудування» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 7 Припису Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), який є додатком до Припису Державної екологічної інспекції України №2/3-1 від 30.07.2021;
- визнати протиправним та скасувати пункт 9 та пункт 10 Припису Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), який є додатком до Припису Державної екологічної інспекції України №2/3-1 від 30.07.2021.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатами перевірки ВП «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «Енергоатом» посадовими особами відповідача було складено Акт перевірки від 21.07.2021р. на підставі висновків якого відповідачем прийнято припис №2/3-1 від 30.07.2021р., яким, зокрема, приписано: - розробити інструкції з експлуатації, паспорта, провести перевірку відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність) роботи ПГОУ) та перевірку технічного стану ПГОУ з оформленням актів, вести журнали) обліку робочого часу ПГОУ ІРП-1,5 від заточувальних верстатів механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва (п.7 Припису); - не допускати скид зливових вод по рельєфу території (п.9 Припису); - забезпечити збирання, очищення та відведення зливових вод з території підприємства в повному обсязі у відповідності до вимог законодавства (п.10 Припису). Позивач зазначає, що відповідачем при прийнятті пунктів 7, 9, 10 оскаржуваного Припису не дотримано принципів, передбачених ч.2 ст.2 КАС України, а саме: 1) ІРП-1,0 відноситься до технологічної установки очистки газу, а тому Правила №52 не поширюються на вказані установки (відповідно до п. 1.4 Правил №52), відповідно відповідачем не доведено порушення з боку позивача абзаців 2, 7, 10 ч. 1 ст. 10, ч. 5 ст. 11, ст. 29 Закону №2707-ХІІ; 2) Водного об`єкту поблизу позивача не має; 3) позивач є вторинним водокористувачем, на підставі Договору № 10-1/2316 КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» надає послуги з водовідведення стічних вод з території підприємства через систему міської каналізації та позивач сплачує кошти за об`єм стоків (дощові та талі води), які неорганізовано потрапляють до міської каналізаційної мережі з території підприємства; 4) порушень «Правил приймання стічних вод у комунальну систему каналізації м. Жовті Води» з боку позивача не встановлено; 5) відведення стічних вод, що утворилися на забудованій території внаслідок випадання атмосферних опадів, повинно здійснюватися з усього басейну стоку системою зливової (дощової) каналізації, яка є обов`язковим елементом благоустрою населених пунктів, організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, а не позивач. Таким чином, позивач вважає що пункти 7, 9, 10 Припису є протиправними та підлягають скасуванню.
Представник відповідача надав суду відзив на позов в якому зазначив, що під час перевірки було зафіксовано, що викид забруднюючих речовин від заточувальних верстатів надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, які обладнані вимірювальними портами для проведення інструментально-лабораторних вимірювань. Матеріали інвентаризації джерел викидів ВП «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», розроблені в 2015 році, на теперішній час не відповідають фактичному стану підприємства. Таким чином, п.7 Припису (Розробити інструкції з експлуатації, паспорта, провести перевірку відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність роботи ПГОУ) та перевірку технічного стану ПГОУ з оформленням актів, вести журнали обліку робочого часу ПГОУ ІРП від заточувальних верстатів механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва) видано відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та Правил технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом №52. Також, перевіркою встановлено, що територія підприємства не охоплена зливовою каналізацією в повній мірі, зливові води частково відводяться по рельєфу місцевості. Не вжито заходи попередження забруднення зливової поверхні території підприємства, контроль кількості та якості стічних вод не ведеться, заходи з охорони водних ресурсів не здійснюються. Тому, у приписі вказано не допускати скид зливових вод по рельєфу території та забезпечити збирання, очищення та відведення. Таким чином, відповідач зазначає, що оскаржувані пункти припису є правомірними, та просить суд у задоволенні позову відмовити.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній підтримав обґрунтування викладені в позовній заяві, просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в яких останній підтримав свою позицію викладену у відзиві на позов та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представником позивача подано відповідь на заперечення відповідача, в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, підтримує обґрунтування зазначені в позовній заяві та доповненнях, та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року зупинено провадження у справі № 160/2220/22 та ухвалою суду від 13 квітня 2023 року клопотання позивача про поновлення провадження по справі №160/2220/22, - задоволено, та провадження по справі поновлено.
Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року зупинено провадження по справі №160/2220/22 - до 07.08.2023 року 13:00 год. та ухвалою суду від 07 серпня 2023 року провадження по справі поновлено.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.
Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що Відокремлений підрозділ «Автоматика та машинобудування» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» зареєстрований 14.11.2014р., тип відокремленого підрозділу: Філія (інший відокремлений підрозділ). Види діяльності: 27.90 Виробництво іншого електричного устаткування; 26.51 Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації; 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; 33.13 Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування.
Відповідно до п. 2 Дозволу встановлені обсяги викидів забруднюючих речовин, які віднесені до інших джерел викидів. Для неорганізованих стаціонарних джерел №№ 2,3,5- 9, 19, 23, 25, 26, 29, 30 нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин не встановлюються. Регулювання викидів від цих джерел здійснюється шляхом встановлення і вимог.
Відповідно до вказаного Акта перевірки, під час проведення планової перевірки встановлено, що:
- при обстеженні підприємства виявлені 2 організованих джерела викидів, які експлуатуються (заточувальні верстати механічної дільниці (І поверх) цеху дослідного виробництва), обладнаних пилогазоочисним обладнанням ІРП-1,5 та витяжною вентиляцією з викидом в атмосферне повітря, які в інвентаризації викидів вказані як неорганізовані джерела, на вищезазначені джерела викидів відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. На 2 ПГОУ ІРП-1,5, якими обладнані заточувальні верстати механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва, відсутні інструкції з експлуатації, паспорта, акти перевірки відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність роботи ПГОУ) та акти перевірки технічного стану ПГОУ, не ведуться журнали обліку робочого часу ПГОУ (п.3 та п.4 опису виявлених порушень вимог законодавства Акту перевірки від 21.07.2021р.). Порушено абзаци 2, 7, 10 ч.1 ст.10, ч.5 ст.11, ст. 29 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», розділ II «Правил технічної експлуатації установок очистки газу», затверджених наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 06.02.2009 №52 (далі - Правила №52);
- підприємством частково здійснюється відведення зливових стоків з території підприємства по рельєфу місцевості, що призводить до забруднення та засмічення водних ресурсів (п.9 опису порушень Акту перевірки від 21.07.2021р.). Порушено статті 44, 70, 96, 98, 105 Водного кодексу України, статті 164 Земельного кодексу України, стаття 35 Закону України «Про охорону земель».
Матеріали інвентаризації джерел викидів Відокремленого підрозділу «Автоматика та машинобудування» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ», розроблені в 2015 році, на теперішній час не відповідають фактичному стану підприємства. Таким чином, заточувальні верстати механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва) є організованими джерелами, обладнаними пилогазоочисними установками, на які поширюються «Правила технічної експлуатації установок очистки газу», затверджених наказом від 06.02.2009 № 52. Також, перевіркою встановлено, що територія підприємства не охоплена зливовою каналізацією в повній мірі. Зливові води частково відводяться по рельєфу місцевості. Не вжито заходи попередження забруднення зливової поверхні території підприємства. Контроль кількості та якості стічних вод не ведеться, заходи з охорони водних ресурсів не здійснюються.
В акті перевірки зазначено, що підприємство є вторинним водокористувачем. Джерелом водопостачання підприємства є КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» згідно договору № 10-1/2316 на подачу питної води з системи комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації від 02.03.2019 року. Термін дії договору: 28.02.2022 року (стор.4 Акту перевірки від 21.07.2021), а також підтверджується Договором №10-1/2316 від 02.03.2019, копія якого наявна в матеріалах справи.
Відповідно до п.2.1.3 Договору №10-1/2316 кількість дощових і снігових вод (притоки), які надходять до системи централізованого водовідведення визначається підставі розрахунку, виконаному «Виробником» з урахуванням площі водозбору та даних Дніпропетровського обласного центр з гідрометеорологічної метеостанції Комісарівка П`ятихатського району, (п. 4.10, 4.11, 4.12 Правил…» (1), п. 6.4.1 «Правил...» (3)) водовідведення з площ: 2,2864 га. Розрахунок виконується щомісячно із застосуванням фактичних метеоданих.
На підставі вказаного Акта перевірки від 21.07.2021р., відповідачем відносно позивача складено оскаржуваний Припис №2/3-1 від 30.07.2021р., яким позивачу, зокрема, приписано:
- розробити інструкції з експлуатації, паспорта, провести перевірку відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність ) роботи ПГОУ) та перевірку технічного стану ПГОУ з оформленням актів, вести журнали) обліку робочого часу ПГОУ ІРП-1,5 від заточувальних верстатів механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва (п.7 Припису);
- не допускати скид зливових вод по рельєфу території (п.9 Припису);
- забезпечити збирання, очищення та відведення зливових вод з території підприємства в повному обсязі у відповідності до вимог законодавства (п.10 Припису).
Не погоджуючись із вказаними пунктами 7, 9, 10 Припису від 30.07.2021р. позивач звернувся до суду із даним позовом.
Частиною 1 статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 №1264-XII передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: - про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами (стаття 34 Закону України №1264-XII).
Статтею 35 Закону №1264-XII закріплено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.
Статтею 51 Закону № 1264-XII передбачено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.
Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.
Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей.
Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об`єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об`єктів на навколишнє природне середовище.
Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частинами 7, 8 статті 7 Закону №877, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
У відповідності до приписів статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 № 2707-XII (далі Закон № 2707-XII) підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.
Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Ч. 11 статті 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря визначено, що у разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни.
Згідно ст.12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
У відповідності до вимог статті 17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані: запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; забезпечувати приймання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, в яких знаходилася продукція цих підприємств, установ та організацій - суб`єктів господарської діяльності, або укладати угоди з відповідними організаціями на їх збирання та утилізацію; визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Згідно ст.26 вказаного Закону, державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону. Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України: вода зворотна - вода, що повертається за допомогою технічних споруд і засобів з господарської ланки кругообігу води в його природні ланки у вигляді стічної, шахтної, кар`єрної чи дренажної води; вода стічна - вода, що утворилася в процесі господарсько-побутової і виробничої діяльності (крім шахтної, кар`єрної і дренажної води), а також відведена з забудованої території, на якій вона утворилася внаслідок випадання атмосферних опадів.
Згідно ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї.
Статтею 70 Водного кодексу України встановлено, що скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), забороняється.
Статтею 96 Водного кодексу України передбачено умови розміщення, проектування, будівництва, реконструкції і введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, що можуть впливати на стан вод. Під час розміщення, проектування, будівництва, реконструкції і введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, а також під час впровадження нових технологічних процесів повинно забезпечуватися раціональне використання вод. При цьому передбачаються технології, які забезпечують охорону вод від забруднення, засмічення і вичерпання, попередження їх шкідливої дії, охорону земель від засолення, підтоплення або переосушення, а також сприяють збереженню природних умов і ландшафтів як безпосередньо в зоні їх розміщення, так і на водозбірній площі водних об`єктів.
Згідно ст. 98 Водного кодексу України забороняється введення в дію:
1) нових і реконструйованих підприємств, цехів, агрегатів, комунальних та інших об`єктів, не забезпечених пристроями і очисними спорудами необхідної потужності, що запобігають забрудненню і засміченню вод або їх шкідливій дії, та необхідною вимірювальною апаратурою, що здійснює облік об`ємів забору і скидання води.
Відповідно ст. 105 Водного кодексу України, підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.
Відповідно ст. 164 Земельного кодексу України охорона земель включає: в) захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, у тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України.
У главі 1 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року № 7 (далі Інструкція від 10.02.1995 року № 7), визначено основні терміни:
- викид речовини - надходження речовини в атмосферу від джерел забруднення (підпункт 1.14.1);
- джерело забруднення атмосфери - об`єкт, з якого поширюється забруднююча речовина (підпункт 1.14.4.);
- стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу (підпункт 1.14.5.);
- організований викид - викид який надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, труби, аераційні ліхтарі та інші споруди (підпункт 1.14.10.);
- неорганізований викид - викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправлених потоків газопилевої суміші від джерел забруднення не оснащених спеціальними спорудами для відведення газів газоходами, трубами та іншими спорудами (підпункт 1.14.11.).
Пунктом 2.4 глави 2 Інструкції від 10.02.1995 року № 7 передбачено, що звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві повинен мати розділ - характеристика джерел утворення забруднюючих речовин.
Так, в п.7 Припису зазначено: «Розробити інструкції з експлуатації, паспорта, провести перевірку відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність роботи ПГОУ) та перевірку технічного стану ПГОУ з оформленням актів, вести журнали обліку робочого часу ПГОУ ІРП від заточувальних верстатів механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва.
Під час проведення планової перевірки виявлено 2 організованих джерела викидів, які
експлуатуються (заточувальні верстати механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва), обладнаних пилогазоочисним обладнанням (установками очистки газу ІРП) та витяжною вентиляцією з викидом в атмосферне повітря, які в інвентаризації викидів вказані як неорганізовані джерела. На вищезазначені джерела викидів відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Відповідно до Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, яка затверджена наказом №7 від 10.02.95 Міністерства охорони навколишнього природного середовища України організований викид - це викид, який надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, труби, аераційні ліхтарі та інші споруди; неорганізований викид - викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправлених потоків газопилової суміші від джерел забруднення, не оснащених спеціальними спорудами для відведення газів газоходами, трубами та іншими спорудами; газоочисна установка - споруда, призначена для вловлювання з відхідних газів або вентиляційного повітря наявних в них шкідливих домішок, яка складається з газоочисних апаратів, допоміжного обладнання і комунікацій.
Згідно «Правил технічної експлуатації установок очистки газу», затверджених наказом від 06.02.2009 № 52, установка очистки газу - комплекс споруд, призначений для відведення, транспортування та вловлювання з газопилового потоку, що відводиться від технологічного обладнання, наявних у ньому забруднюючих речовин. ГОУ складається з газоочисних апаратів, допоміжного обладнання, контролюючих приладів і комунікацій, а технологічна установка очистки газу - обладнання, призначене для очищення газопилового потоку при проведенні певної стадії технологічного процесу та розміщене між відповідними технологічними агрегатами або включене в замкнений цикл технологічного процесу, яке не здійснює безпосередньо викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Під час перевірки було зафіксовано, що викид забруднюючих речовин від заточувальних верстатів надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, які обладнані вимірювальними портами для проведення інструментально-лабораторних вимірювань.
Відповідно до Акта перевірки встановлено, та не заперечується відповідачем, що матеріали інвентаризації джерел викидів ВП «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», розроблені в 2015 році, на теперішній час не відповідають фактичному стану підприємства.
Згідно «Правил технічної експлуатації установок очистки газу», затверджених наказом від 06.02.2009 № 52, установка очистки газу - комплекс споруд, призначений для відведення, транспортування та вловлювання з газопилового потоку, що відводиться від технологічного обладнання, наявних у ньому забруднюючих речовин. ГОУ складається з газоочисних апаратів, допоміжного обладнання, контролюючих приладів і комунікацій, а технологічна установка очистки газу - обладнання, призначене для очищення газопилового потоку при проведенні певної стадії технологічного процесу та розміщене між відповідними технологічними агрегатами або включене в замкнений цикл технологічного процесу, яке не здійснює безпосередньо викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
ІРП-1,0 інерційно-рукавний пиловловлювач, який є газоочисною установкою і не потребує встановлення на нього окремих та самостійних, як зазначає ВП «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», газоочисних установок, але газопиловий поток від заточувальних верстатів механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва проходить через газоочисні установки (ІРП-1,0) та надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, які обладнані вимірювальними портами (точками контролю) для проведення інструментально-лабораторних вимірювань. Газоочисні установки ІРП-1,0, якими обладнані вищезазначені заточувальні верстати не є технологічними.
Таким чином, суд погоджується із твердженням відповідача, що два заточувальних верстати механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва) є організованими джерелами викидів, обладнаними пилогазоочисними установками (ІРП -1,0), на які поширюються «Правила технічної експлуатації установок очистки газу», затверджених наказом від 06.02.2009 № 52.
Вимоги цих Правил є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання (фізичними і юридичними особами), які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, експлуатують ГОУ.
Відповідальними за додержання вимог цих Правил є суб`єкти господарювання (п.1.3 та п. 2.1 «Правил технічної експлуатації установок очистки газу»).
У зв`язку з чим, суд зазначає, що Припис в частині: Розробити інструкції з експлуатації, паспорта, провести перевірку відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність роботи ПГОУ) та перевірку технічного стану ПГОУ з оформленням актів, вести журнали обліку робочого часу ПГОУ ІРП від заточувальних верстатів механічної дільниці (1 поверх) цеху дослідного виробництва) (п.7 Припису), видано відповідачем правомірно, відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та Правил технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом №52.
Щодо оскаржуваних п.п.9, 10 Припису, суд зазначає наступне.
Дощову каналізацію проектують згідно з вимогами ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація: зовнішні мережі і споруди», її стара назва: зливова каналізація. Дощова каналізація збирає на території підприємств дощові і талі поверхневі води, відводить самопливом їх по мережі і через свої колектори скидає умовно чисті стоки у водоймища та водні об`єкти.
Суд зазначає, що відповідно до ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація: зовнішні мережі і споруди»: 3.16 дощоприймальний колодязь - камера або шахта для приймання поверхневих стічних вод у дощову каналізацію; 3.17 дощоприймач верхня частина перекриття дощоприймального колодязя, що складається з корпусу і решітки або вертикальний отвір у бордюрному камені або водовідвідний лоток, підключений до верхньої частини дощоприймального колодязя; 3.35 поверхневі стічні води стічні води, що утворюються внаслідок випадіння атмосферних опадів (дощу і танення снігу чи льоду), а також поливання/зрошення зелених насаджень, поливання або миття удосконалених покриттів тротуарів, проїжджої частини автодоріг та вулиць на сельбищних територіях населених пунктів та майданчиках об`єктів господарювання; 3.41 система дощової (зливової) каналізації система каналізації, що складається з комплексу мереж і інженерних споруд (елементів благоустрою) для приймання, відведення та очищення поверхневих стічних вод;
Відповідно до вимог В.2.5-75:2013 «Каналізація: зовнішні мережі і споруди» відведення поверхневих стічних вод рекомендується забезпечувати шляхом комплексного вирішення питань організації рельєфу і влаштування відкритої або закритої систем водовідведення: водостічних труб (водостоків), лотків разом із водоприймальними решітками, дощоприймачів, кюветів, зливоприймальних колодязів, локальних очисних споруд.
Таким чином, поверхневі стічні води частково відводяться по рельєфу місцевості, а позивачем протиправно не вжито заходи попередження забруднення зливової поверхні території підприємства, а також контроль кількості та якості стічних вод не ведеться, заходи з охорони водних ресурсів не здійснюються, чим порушено вимоги ст. ст. 44, 70, 105 Водного кодексу України, ст. 164 Земельного кодексу України.
На підставі викладено, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно вказано у Приписі не допускати скид зливових вод по рельєфу території та забезпечити збирання, очищення та відведення, у зв`язку з чим, оскаржувані пункти 9, 10 Припису також є правомірними.
Також, суд зазначає, що оскаржувані пункти 9, 10 Припису: «9. Не допускати скид зливових вод по рельєфу території; 10. Забезпечити збирання, очищення та відведення зливових вод з території підприємства…» містять рекомендаційний характер та не порушують права/інтереси позивача, доказів протилежного позивачем не надано.
Крім того, вирішуючи дану справу, суд насамперед, виходить з принципів забезпечення безпеки життя та здоров`ю людей, що в свою чергу безпосередньо залежить від дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.
Судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на сукупність встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржувані пункти 7, 9, 10 Припису, відповідають вимогам чинного законодавства, відповідач при їх прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
У задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «Енергоатом» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), третя особа на стороні відповідача: Державна екологічна інспекція України про визнання протиправним та скасування припису в частині, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова