Справа № 440/10224/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Супрун Є.Б.

26 жовтня 2023 р. Справа № 440/10224/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Маркетфест» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В с т а н о в и в:

23.11.2022 позивач, приватне підприємство «Маркетфест» (надалі по тексту - ПП «Маркетфест») звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі Укртрансбезпека), Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд :

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.10.2022 № 190619 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000.00 грн, накладеного за порушення законодавства про автомобільний транспорт внаслідок перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанови винесена передчасно. Зазначив, що транспортний засіб MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 , яка працює на ПП «Маркетфест» та є його директором. Посилається на те, що вказаний автомобіль ніякого відношення до господарської діяльності ПП «Маркетфест» не мав та не має. Підприємство не було і не є автомобільним перевізником будь яких вантажів. Вказує, що ОСОБА_1 , як фізичною особою, в рамках Цивільного кодексу України 05.10.2022 було безоплатно надано вказаний автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу своєму знайомому фізичній особі ОСОБА_2 , якому було необхідно перевезти своє майно. Вказує, що ПП «Маркетфест» не є перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", в силу чого не може нести відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначив, що під час проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було встановлено, що транспортний засіб марки MAN TGL 8.150, державний номерний знак НОМЕР_1 , є власністю гр. ОСОБА_1 , яка у свою чергу є директором ПП «Маркетфест», а тому вказаний транспортний засіб використовується цим підприємством для перевезення вантажу. Дану обставину підтвердив водій транспортного засобу ОСОБА_2 . Також посилається на те, що відсутність реакції з боку позивача на повідомлення про розгляд справи розцінює як визнання того, що саме ПП «Маркетфест» і є автомобільним перевізником в даному випадку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) ) вимоги адміністративного позову ПП «Маркетфест» задоволено.

Судовим рішенням визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №190619 від 31.10.2022.

За рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь підприємства стягнуто судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2481.00 грн.

Судове рішення вмотивовано тим, що особою, яка провела перевірку, не вжито усіх необхідних і достатніх заходів для встановлення особи належного перевізника, оскільки факт виявленого порушення зафіксовано відносно ОСОБА_1 , а до відповідальності притягнуто ПП «Маркетфест».

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що під час проведення перевірки встановлено та в ході розгляду справи підтверджено, що транспортний засіб МАN модель ТGL 8.150, спеціалізований вантажний фургон, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.09.2022, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , яка є директором ПП «Маркетфест».

Посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою положення Порядку №1567 (абзац 9 пункту 16), відповідно до яких посадовим особам Укртрансбезпеки прямо надано право під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення порушення, свідками якого вони були або могли бути.

Вказує, що в ході проведення рейдової перевірки 06.10.2022 водієм транспортного засобу ОСОБА_2 підтверджено, що на момент проведення перевірки транспортний засіб використовувався саме ПП «Маркетфест» для перевезення вантажу.

Звертає увагу апеляційного суду на необґрунтованість вимог ПП «Маркетфест», адже останній, як зазначає сам позивач, повністю заперечуючи наявність підстав для притягнення його до відповідальності не скористався наданим йому правом взяти участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та висловити свої обгрунтовані заперечення.

Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ПП «Маркетфест», просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами, які по сутті аналогічні підставам звернення до суду, викладеними у позовній заяві.

Зазначає, що ПП «Маркетфест» має юридичну та фактичну адресу: Полтавська область, м. Кременчук, проспект Свободи, будинок 172. За даною адресою в Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів має зареєстровану потужність та здійснює свою господарську діяльність. Основним видом економічної діяльності є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. ПП «Маркетфест» не має у власності чи на іншому праві користування жодного вантажного автомобілю.

Посилається на те, що згідно укладених договорів поставок продуктів харчування та інших товарів, поставка здійснюється автомобільним транспортом постачальників та за їх рахунок на адресу підприємства. Вказує, що ПП «Маркетфест» не має інших структурних підрозділів окрім потужності за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проспект Свободи, будинок 172 та не здійснює будь-яких перевезень (переміщень) товарів.

Також вказує, що автомобіль зазначений в постанові Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 190619 від 31.10.2022, а саме: ТЗ МАН, д.н. НОМЕР_1 належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 , яка працює на ПП «Маркетфест» та є його директором, але вказаний автомобіль ніякого відношення до господарської діяльності ПП «Маркетфест» не мав та не має.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що 03.10.2022 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті затверджено графік рейдових перевірок у період з 03.07.2022 по 07.10.2022, на виконання окремого доручення Укртрансбезпеки від 05.05.2018 № 320/03/13-18 (а.с. 74).

06.10.2022 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті Колядою А.Ю. (надалі по тексту- інспектор) на підставі направлення на перевірку від 03.10.2022 № 008165 (а.с. 74 зворотній бік) на 129 кілометрі автомобільної дороги Н-31 Дніпро-Кобеляки-Царичанка-Решетилівказдійснювалася перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Інспектором була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки MAN TGL 8/150, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Під час рейдової перевірки інспектором складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 06.10.2022 № 251429 (надалі - акт перевірки № 251429) (а.с. 75 зворотній бік) .

Даним актом зафіксовано, що 06.10.2022 о 13:10 год. на Н-31 Дніпро-Кобеляки-Царичанка-Решитилівка, км 129 проведено перевірку транспортного засобу MAN TGL 8/150, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , директор ПП «Маркетфест». Під час перевірки виявлено порушення ст. 34 ЗУ «Про автотранспорт», п.11.1 (Положення) Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні згідно Наказу № 363 від 14.10.1997 перевізник не забезпечив водія оформленою товарно-транспортною накладною, протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та карткою водія чим порушено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

В графі акту «Пояснення водія про причини порушення» зазначено, що водій ОСОБА_2 - «Ознайомлений».

Повідомленням від 17.10.2022 № 35251/40/24-22 відповідач проінформував ПП «Маркетфест» про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 31.10.2022 з 10.00 до 12.00 год (а.с. 76).

Повідомлення про розгляд справи про порушення від 17.10.2022 направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку 18.10.2022, що підтверджується даними відстеження з сайту Укрпошти (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), трек-номер 862. Відправлення вручено за довіреністю 25.10.2022 ( а.с. 77).

31.10.2022 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 190619 в сумі 17000.00 грн, якою ПП «Маркетфест» було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.77 зворотній бік) .

Не погоджуючись із правомірністю постанови № 190619 від 31.10.2022, директор ПП «Маркетфест» ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону №2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №1 03 (далі - Положення № 103, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пп. 2, 19 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань - здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; - здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону № 2344-ІІІ визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону № 2344-ІІІ:

- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно зі статтею 33 Закону № 2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до статті 6 Закону № 2344-ІІІ Кабінет Міністрів України 08.11.2006 прийняв постанову № 1567, якою затвердив Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567). Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктами 2,3 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 4 Порядку № 1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14 Порядку № 1567).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 48 Закону 6 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Відповідно до приписів статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи суд встановив, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу слугував висновок інспектора щодо надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", з огляду на те, що перевізник не забезпечив водія оформленою товарно-транспортною накладною, протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та карткою водія чим порушено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи ПП «Маркетфест» автомобільним перевізником, який би мав забезпечити наявність усіх необхідних документів на перевезення вантажів, Відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті застосував до позивача штраф у розмірі 17 000.00 грн.

Таким чином предметом доказування у даній справі є питання правомірності застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача в особі ПП «Маркетфест», як до особи, яку відповідач визнав автомобільним перевізником.

Основним доказом у цій справі, який фіксує обставини порушення законодавства про автомобільний транспорт, є складений інспектором акт перевірки № 251429 від 06.10.2022.

Як встановив суд з доданих до позову матеріалів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 20.09.2022 - транспортний засіб MAN, модель TGL 8.150, спеціалізований вантажний фургон, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .

Незважаючи на все це в Акті перевірки зафіксовано той факт, що транспортний засіб MAN, модель TGL 8.150, спеціалізований вантажний фургон, державний номерний знак НОМЕР_1 належить автомобільному перевізнику ОСОБА_1 директору ПП «Маркетфест».

Разом з цим інспектором в акті перевірки не відображено реквізитів документу, на підставі якого він зробив висновок про те, що транспортний засіб MAN, модель TGL 8.150, спеціалізований вантажний фургон, державний номерний знак НОМЕР_1 втомобільний перевізник ПП «Маркетфест».

З наданих відповідачем до суду документів не можливо встановити, що транспортний засіб MAN, модель TGL 8.150, спеціалізований вантажний фургон, державний номерний знак НОМЕР_1 використовується автомобільним перевізником ПП «Маркетфест».

Документів які б підтверджували, що ПП «Маркетфест» є автомобільним перевізником і використовує в своїй діяльності транспортний засіб MAN, модель TGL 8.150 спеціалізований вантажний фургон, державний номерний знак НОМЕР_1 матеріали справи не містять .

Під час розгляду справи судом першої інстанції таких доказів до суду надано не було.

Посилання відповідача в відзиві на позов та апеляційній скарзі на те, що автомобільного перевізника було встановлено інспектором з усних свідчень водія, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки, як вже було зазначено вище в акті перевірки № 251429 від 06.10.2022 в графі : «Пояснення водія про причини порушень зазначено лише «Ознайомлений».

Суд, перевіривши надані сторонами письмові докази, в ході судового розгляду не виявив будь-яких доказів, які би підтверджували право ПП «Маркетфест» на користування зазначеним транспортним засобом.

Разом з цим відповідальність за ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" покладається лише на автомобільного перевізника.

Автомобільний перевізник, відповідно до визначень наведених у ст. 1 цього ж Закону, - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Зібрані судом докази свідчать про те, що особою, яка провела перевірку, не вжито усіх необхідних і достатніх заходів для встановлення особи належного перевізника.

Враховуючи вищенаведене, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що позивач ПП "Маркетфест" є автомобільним перевізником та має нести відповідальність за перевищення перевізником нормативу вагового або габаритного параметру виключно.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, вказаний транспортний засіб у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий позивачем у користуванні іншій особі, а тому позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону N2344-III.

Тобто, позивач, в розумінні вимог Закону № 2344-III, в межах спірних правовідносин не є автомобільним перевізником, а отже, не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у зв`язку з чим правових підстав для застосування до нього адміністративно господарського штрафу згідно з частини першої статті 60 цього Закону немає.

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами Укртрансбезпеки про те, що автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах. Проте автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник/користувач транспортного засобу.

Колегія суддів зазначає, що надання цієї послуги може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах, особливо коли йдеться про застосування відповідальності, передбаченої частиною першою статті 60 Закону № 2344-III. Тому автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися), як на тому акцентує відповідач.

З огляду на це правові підстави для накладення на позивача, який не є автомобільним перевізником, адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відсутні, а оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.08.2019 у справі №806/1450/16, постанові від 07.07.2023 у справі № 560/514/22.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях саме ПП «Маркетфест» порушення, що полягало у перевезенні вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону № 2344-III .

Відповідно й підстави для застосування до ПП «Маркетфест» санкції, передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, відсутні.

Відтак спірна постанова про застосування до ПП «Маркетфест» адміністративно-господарського штрафу №190619 від 31.10.2022 прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критерію обґрунтованості, дотримання якого є обов`язком суб`єкта владних повноважень в силу присів п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Недотримання вказаного критерію свідчить про протиправність цієї постанови, що тягне за собою наслідки у вигляді її скасування.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц