Справа № 480/7781/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.Г. Шевченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 р. Справа № 480/7781/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 по справі № 480/7781/23

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) , Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати постанову старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Ясенок І.Ю. від 23.03.2020 №39091609 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 81680,21грн. та від 23.03.2020 №20379630 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 55609,19грн.;

- визнати протиправними та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Ричкаля С.П. від 16.12.2020 року №63947797 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 81680,21грн. виконавчого збору та від 16.12.2020 №63947462 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 55609,19грн. виконавчого збору.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що фактично з матеріалами спірних виконавчих проваджень позивачка була ознайомлена 12.07.2023 через свого представника, який зробив фотокопії з матеріалів виконавчих проваджень. Висновки суду першої інстанції про те, що позивач могла дізнатися про наявність оскаржуваних постанов при укладанні договору про надання правової допомоги 26.06.2023, є помилковими, оскільки представництво адвокатом інтересів чоловіка позивачки в іншій справі № 480/6070/21 та його обізнаність щодо наявності спірних постанов, не свідчить про можливість адвоката розголошувати адвокатську таємницю. Крім того, при розгляді іншої справи № 480/4837/21 суддею Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г. було постановлено ухвалу про самовідвід у зв`язку з дружніми стосунками з в.о. заступника начальника Управління начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Тимофєєвою Тетяною Іванівною, що в свою чергу викликає сумнів у неупередженості судді при розгляді клопотань про поновлення строку на звернення до суду по даній справі за позовом ОСОБА_1 .

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідачі) не надали відзиви на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що до позовної заяви позивачем було додано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування зазначено, що постанови від 23.03.2020 були складені державним виконавцем в межах виконавчих проваджень №39091609, №20379630, по яким заборгованість було сплачено ОСОБА_1 у добровільному порядку та у повному обсязі, тому позивач вважала, що зазначені ВП закінчено у зв`язку з погашенням боргу.

В свою чергу, оскаржувані постанови від 16.12.2020 року №63947797 та №63947462 позивач не отримувала, про їх наявність дізналася 12.07.2023 року від свого представника - адвоката Петрищева О.О., який в межах договору про надання правової допомоги №26/06 від 26.06.2023 року направив до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) запит від 04.07.2023 про надання інформації та отримав відповідь органу державної виконавчої служби. Відтак, представник позивача вважає, що в цьому випадку відсутні причини неможливості поновлення строку для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній інших підстав та наданням доказів поважності його пропуску. В мотивувальній частині ухвали зазначено, що згідно даних комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" представник позивача у цій справі - Петрищев О. О. також представляв інтереси ОСОБА_2 , як позивача, в Сумському окружному адміністративному суді у справі №480/6070/21 щодо оскарження постанов Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м.Суми від 23.03.2020 ВП 30448538 та від 23.03.2020 ВП №20379493 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 81680,21 грн. та 55518,19 грн. відповідно, а також постанов відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 16.12.2020 року № ВП 63947885 та від 18.12.2020 року № ВП 63950053, позовні вимоги якого було задоволено. При цьому, у вказаному рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №480/6070/21 зазначено, що ОСОБА_3 подавалися письмові пояснення, в яких останній вказував, що незважаючи на наявність постанов про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 , виконавчим органом виносились аналогічні постанови про стягнення виконавчого збору із його дружини - ОСОБА_1 , солідарного боржника за виконавчими листами Ковпаківського районного суду м. Суми №1806-2-345/11 від 22.01.2011 та № 2-1342/2010 від 17.01.2020. Тобто, стягується виконавчий збір у подвійному розмірі, що є прямим порушенням норм чинного законодавства України. Таким чином, ОСОБА_3 ще під час розгляду справи №480/6070/21 знав про стягнення також з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Відтак позивач мала можливість дізнатися від свого представника - Петрищева Олександра Олександровича про існування спірних постанов щонайменше під час укладення з ним договору про надання правової допомоги - 26.06.2023, у зв`язку з чим посилання представника позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду на те, що позивач дізналася про оскаржувані у цій справі від ОСОБА_3 лише 12.07.2023 суд оцінює їх критично та не приймає до уваги.

На виконання вимог ухвали до суду надійшла заява позивача про поновлення процесуального строку.

В обґрунтування поважних причин пропуску строку позивачем зазначено, що відносини між позивачем та ним виникли 26.06.2023 після підписання договору про надання правової допомоги, однак, вказане не означає, що інформація по справі №480/6070/21, де адвокатом здійснювалось представництво інтересів іншого клієнта - ОСОБА_2 , підлягала розголошенню, а обставини справи та документальні докази, які збирає адвокат, не можуть ґрунтуватися на спогадах, та на матеріалах справи, що стосуються іншого клієнта. У зв`язку з цим стверджує, що про спірні виконавчі провадження ОСОБА_1 дізналась лише після ознайомлення її представника з матеріалами спірних виконавчих проваджень та зняття з них фотокопій. Відмітив, що процесуальна дія, як отримання даних комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" щодо справ, які супроводжував представник позивача в статусі адвоката за попередні періоди, нормами КАС України, що регулюють порядок прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, не передбачено.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не був позбавлений права звернення до суду у строк, передбачений положеннями ст. 287 КАС України, а наведені у заяві про поновлення строку обставини пропуску строку звернення до суду не є поважними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1,2, 3, ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п. п. 1, 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач оскаржує постанови відповідачів, прийняті 23.03.2020 року та 16.12.2020 року.

З даним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 24.07.2023, тобто з пропуском 10-денного строку, встановленого ч.2 ст.287 КАС України.

У свою чергу, апелянт пропуск строку звернення до суду із даним адміністративним позовом обґрунтовує тим, що фактично з матеріалами спірних виконавчих проваджень позивачка була ознайомлена 12.07.2023 через свого представника, який зробив фотокопії з матеріалів виконавчих проваджень.

Щодо вказаних доводів апелянта колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 15 Закону "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Положеннями статті 18 Закону "Про виконавче провадження" визначено, зокрема, те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частиною 1 статті 19 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до абз. 1, 3 ч. 1 ст. 28 Закону "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Враховуючи вказані положення законодавства, учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим.

У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене, а також ті обставини, що позивачем з дати винесення спірних постанов та до 2023 року не було вчинено будь-яких дій, спрямованих на отримання інформації про стан виконавчих проваджень, в яких вона є боржником, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що вищенаведені позивачем обґрунтування не доводять поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Крім того, судова колегія зазначає, що пропуск встановленого ст. 287 КАС України строку не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Слід виходити не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Так, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно слід розрізняти поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Зазначені висновки сформовані Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.

Крім того, як зазначено Верховним Судом в постанові № 320/9598/22 від 03.08.2023 у подібних правовідносинах, незрозумілим є звернення позивача за послугами до адвоката у липні 2023 року, при цьому стверджуючи, що ніяких документів за спірними виконавчими провадженнями ним не отримано та нічого з даного приводу не було відомо.

З огляду на викладене, вірним є висновок суду першої інстанції про помилковість доводів позивача про те, що початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом починається з 12.07.2023 року (дати ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень), оскільки ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень свідчить лише про те, що позивач через свого представника вчинив активні дії у вигляді звернення до органу виконавчої служби із відповідною заявою, та не змінює моменту, коли позивач повинна була дізнатися про порушення своїх прав у зв`язку із винесенням оскаржуваних постанов.

Щодо посилання апелянта на ухвалу судді про самовідвід у справі №480/4837/21 колегія суддів зазначає про їх необгрунтованість, оскільки зазначена ухвала була постановлена суддею Шевченко І.Г. в межах розгляду іншої судової справи та не має ніякого відношення до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 по даній справі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого кодексом строку, та відповідно не надано доказів на їх підтвердження.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом, позивачем не надано, немає таких доказів і в матеріалах справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви у зв`язку із не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 - без змін.

Керуючись ст.ст. 312, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 по справі № 480/7781/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов