Справа № 160/8049/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2023 року Справа № 160/8049/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу №160/8049/23 за адміністративним позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,-
Заява обґрунтована тим, що наказом Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області від 19.07.2019 року № 0064 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання. Відповідно до п. 2.3.6. договору відповідач зобов`язався, у випадку звільнення з ОВС до відпрацювання трирічного терміну після випуску з НАВС, відшкодувати у повному обсязі витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Також, обов`язок відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення було закріплено у типовому договорі затвердженому наказом МВС України від 14.05.2007 року № 150 Про затвердження типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, чинному на момент вступу та навчання відповідача. Обов`язок відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового звільнення передбачено частиною 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію". Пунктом 4 Порядку відшкодування передбачено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Відповідач навчався в НАВС з 15.08.2014 року по 21.06.2018 року. Вартість витрат пов`язаних з утриманням, під час проходження підготовки за контрактом, становить 77 090,13 грн.. з яких: вартість грошового забезпечення - 13 840,13 грн.; вартість продовольчого забезпечення - 24 126,02 грн.; вартість медичного забезпечення - 5,01 грн.; вартість речового забезпечення - 5 417.38 грн.; вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв без врахування періодів перебування у відпустках - 33 701,59 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року позовну заяву Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху, встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме вказати інші підстави та надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.
На виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року Національна академія внутрішніх справ подала клопотання про поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року постановлено подальший розгляд адміністративної справи № 160/8049/23 за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості здійснювати за правилами загального позовного провадження.
В судове засідання 25.10.2023 року представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
В судове засідання 25.10.2023 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з клопотаннями про перенесення або відкладення розгляду справи не звертався.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи викладене та наявне в матеріалах справи клопотання позивача, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Наказом Національної академії внутрішніх справ від 11.08.2014 року № 10 о/сдск ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за державним замовленням з 15 серпня 2014 року.
Відповідно до договору № 514 від 30.09.2014 року, укладеного між Національною академією внутрішніх справ (виконавець) та Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області (замовник) та рядовим міліції ОСОБА_1 , предметом є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямком правознавство.
Підпунктом 2.3.6 договору передбачено, що особа зобов`язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Пунктом 3 договору встановлено перелік підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку, зокрема у разі звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
Відповідно до пункту 4.1 цього договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв; переведенням до місця проведення щорічної основної і канікульної відпусток та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу.
Згідно з пунктом 4.4 договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Наказом Національної академії внутрішніх справ від 21.06.2018 року № 99о/с, у зв`язку із закінченням терміну навчання, згідно з рішеннями Комісії з персонального розподілу випускників Національної академії внутрішніх справ, затвердженими МВС України 15.06.2018 року, на підставі наказу НАВС від 21.06.2018 року № 890 «Про завершення навчання здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра за напрямом підготовки «Правознавство» навчально-наукового інституту № 2», відрахувати з числа курсантів та відрядити для подальшого проходження служби з 22 червня 2018 року в розпорядження: ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0142659) (витяг).
Відповідно довідки від 21.06.2018 року про вартість витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, сума витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у НАВС складає 77 004,82 грн. З сумою витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ відповідач ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом.
16.10.2019 року Головним управлінням поліції в Дніпропетровській області листом № 6/2714 дсп, повідомлено ректора Національної академії внутрішніх справ, що випускник НАВС 2018 року, молодий фахівець лейтенант поліції ОСОБА_1 , оперуповноважений відділу управління оперативної служби ГУНП в Дніпропетровській області з 22 червня 2019 року звільнений з Національної поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію.
Оскільки відповідачем не відшкодовано у витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії внутрішніх справ, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На момент виникнення спірних правовідносин був чинним Закон України "Про міліцію".
Відповідно до частини 6 статті 18 Закону України "Про міліцію", особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Також, обов`язок відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення було закріплено у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України", чинному на момент вступу та навчання відповідача.
На сьогодні, обов`язок укладення договору про здобуття освіти у ВНЗ які здійснюють підготовку поліцейських передбачено наказом МВС від 01.03.2017 року № 173 «Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у ВНЗ із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», відповідно до якого, особа, яка укладає контракт про здобуття освіти з ВНЗ які здійснюють підготовку поліцейських, зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у ВНЗ, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України "'Про Національну поліцію".
На момент звернення позивача до суду з позовом, обов`язок відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового звільнення передбачено частиною 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" відповідно до якої, особи, які навчаються за державним замовленням у ВНЗ, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 зазначеного Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Жодних пільг щодо звільнення від відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, спеціальним законодавством також не передбачено.
На момент вступу на навчання відповідача, діяв Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджений Постановою КМУ від 01.03.2007 №313.
Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
В подальшому, вступив в силу Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок відшкодування) затверджений Постановою КМУ від 12.04.2017 № 261.
Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат на утримання осіб у ВНЗ здійснюється згідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у вищому навчальному закладі на одну особу за добу, за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.
Порядком відшкодування передбачено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відповідачем належних та допустимих доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його у позивача, в межах заявлених позовних вимог, до суду не надано.
Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтверджено, а відповідачем в порушення вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано наявність правових підстав для примусового стягнення з відповідача заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому, згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи викладене, судові витрати позивача - суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору відшкодуванню або примусовому стягненню із відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 72-77, 139, 243 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ 77 090,13 грн. витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська