Справа № 160/10445/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
16 травня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати постанову військово-лікарської комісії ТМО МВС України по Полтавській області від 11.04.2023 р. №82 щодо старшого солдата військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 ;
- зобов`язати військово-лікарську комісію ТМО МВС України по Полтавській області провести військово-лікарську експертизу стану здоров`я ОСОБА_1 , з метою визначення ступеня його придатності до військової служби.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, за висновком військово-лікарської комісії його визнано обмежено придатним до військової служби. Вказує, що є хворою людиною, не може виконувати свої обов`язки, має погане самопочуття, проводити необхідне лікування, що не враховано при його огляді.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
07 червня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони зазначили, що медичний огляд позивача проводився на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, за постановою медичної (військово-лікарської) комісії позивач є обмежено придатним до військової служби, захворювання ні, не пов`язане з проходженням військової служби.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що згідно з випискою з амбулаторної карти б/н, б/д, ОСОБА_1 має діагнози гострий бронхіт, дорсопатія з ураженням грудного відділу, спинний синдром з іррадіацією болю, туговухість, простатит, отит, ХОЗЛ І-ІІ, емфізема легень, ЛН ІІ ст.
Відповідно до довідки ВЛК від 19.03.2022 р. № 1/1946 ОСОБА_1 придатний до військової служби.
Згідно з Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24.03.2022 р. № 73 до списків особового складу зараховано старшого солдата ОСОБА_1 .
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.02.2023 р. № 44 старший солдат ОСОБА_1 вибув на стаціонарне лікування.
Згідно з даними виписки із медичної карти від 20.02.2023 р. ОСОБА_1 має діагнози: хронічне обструктивне захворювання легень, емфізема легень, ЛН ІІ ст., дорсопатія з ураженням грудного відділу, спинний синдром з іррадіацією болю, туговухість, простатит.
Як вбачається з Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2023 р. № 61 старший солдат ОСОБА_1 прибув після одужання.
Згідно з направленням на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи від 28.02.2023 р. № 278, командир військової частини НОМЕР_2 звернувся до військово-лікарської комісії ТМО МВС України по Полтавській області з проханням здійснити медичний огляд старшого солдата ОСОБА_1 з метою встановлення придатності для подальшого проходження військової служби.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1022, 04.04.2023 р., ОСОБА_1 має діагноз хронічний гепатит В (HBeAg негативний), з переходом у цироз, фаза реплікації вірусу (ДНК ВГВ 1.5*10-3 МО/мг від 14.03.23), мінімальний ступінь активності, фіброз по системі VETAVIR F-3, ГЦН І (тромбоцитопенія, гепатоспленомегалія, енцефалопатія). ГЕРХ, ст. В.Хронічний гастродуоденіт з підвищеною кислото утворюючою функцією шлунку в стадії загострення. ДГР. Хронічний панкреатит в стадії нестійкої ремісії. Поліпи жовчного міхура. Бронхіальна астма в стадії нестійкої ремісії. Направити на ВЛК для вирішення питання придатності до подальшої військової служби. Вказані діагнози також зафіксовані також у довідці від 10.02.2023 р., довідці 13.12.2022 р., консультативному висновку від 02.12.2022 р., довідкою КП «Полтавська обласна клінічна інфекційна лікарня ПОР» б/д, б/н, виписному епікризі від 13.12.2022 р., виписному епікризі від 24.02.2023 р., виписці 14.02.2023 р.
Відповідно до акта медичного огляду від 06.03.2023 р. № 82, складеного медичною (військово-лікарською) комісією Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області, ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби.
Згідно з довідкою Військово-лікарської комісії Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області № 82, старший солдат ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» 11.04.2023 р. має захворювання, ні, не пов`язане з проходженням військової служби. На основі ст. 4б, 47б, 52б, 54в, 64г, 68г; графи ІІ; графи ТДВ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом від 14.08.2008 р. № 402, обмежено придатний до військової служби.
Довідка військово-лікарської комісії від 11.04.2023 р. № 82 підписана головою ВЛК та секретарем ВЛК.
Позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії МВС із скаргою, в якій просив скасувати постанову військово-лікарської комісії ТМО МВС України по Полтавській області від 11.04.2023 р. №82 та встановити ступніть його придатності до військової служби згідно з реальним станом здоров`я.
Позивач, вважаючи протиправною постанову військово-лікарської комісії ТМО МВС України по Полтавській області від 11.04.2023 р. №82, звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII.
Згідно із ст. 1 Закону № 3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
За змістом ч. 5 ст.22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Поряд з цим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
За змістом ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Згідно із підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК (п.п.2.6.1 п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).
Перелік військових лікувальних закладів, військових частин, лікувально-профілактичних закладів, в яких організовуються позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК), разом зі списком голів та заступників голів цих ВЛК (ЛЛК) на наступний календарний рік затверджує голова ЦВЛК за поданням начальників штатних ВЛК регіонів (п.п.2.6.6. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до підпунктів 2.6.7.-2.6.10. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402 на підставі затвердженого переліку начальник ВМКЦ регіону своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи.
Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, найбільш підготовлений з питань військово-лікарської експертизи, який має досвід роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах та пройшов підготовку (удосконалення) з військово-лікарської експертизи.
До складу ВЛК, створеної у цивільному лікувально-профілактичному закладі, за рішенням начальника ВМКЦ регіону може бути введений військовий лікар - представник найближчого військового лікувального закладу, медичної служби військової частини.
Для огляду кандидатів, відібраних для оволодіння водолазними спеціальностями, і курсантів навчального центру (військової частини) створюється позаштатна постійно діюча ВЛК у складі: голови - лікаря-фізіолога, заступника голови - водолазного спеціаліста, членів - лікарів-спеціалістів, вказаних у підпункті 2.6.2 пункту 2.6 розділу I Положення, і секретаря.
Позаштатні ВЛК здійснюють службове листування через діловодство військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладів, військових частин, при яких ці комісії утворені.
Забезпечення позаштатних ВЛК медичною технікою та майном, медичними приладами, інструментами, медикаментами, господарським інвентарем, меблями, речовим майном і канцелярським приладдям, виділення їм приміщення і забезпечення комунальними послугами покладається на військові лікувальні, цивільні лікувально-профілактичні заклади, військові частини, при яких ці комісії утворені.
Документи позаштатних ВЛК скріплюються гербовою печаткою військового лікувального, цивільного лікувально-профілактичного закладу, військової частини, при яких ці комісії утворені (п.п.2.6.11. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).
Згідно з пунктом 2.7 розділу І Положення № 402 госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях. У разі потреби у військових лікувальних закладах може бути створено декілька госпітальних ВЛК за клінічними профілями. Організація проведення військово-лікарської експертизи у військовому лікувальному закладі покладається на начальника закладу.
На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається: проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.
Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні; залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.
Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Відповідно до підпункту б пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Згідно із пунктів 21.1., 21.2. глави 26 розділу ІІ Положення №402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Як встановлено судом, згідно з довідкою Військово-лікарської комісії Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області № 82, старший солдат ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» 11.04.2023 р. має захворювання, ні, не пов`язане з проходженням військової служби, обмежено придатний до військової служби.
Як вбачається з довідки ВЛК від 11.04.2023 р. № 82, вона прийнята на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом від 14.08.2008 р. № 402, а саме на основі ст. 4б, 47б, 52б, 54в, 64г, 68г; графи ІІ; графи ТДВ.
Обґрунтовуючи протиправність висновку ВЛК про визнання його придатним до військової служби, позивач вказує, що попри отримане лікування, його хвороби продовжували загострюватись, що фактично унеможливило повноцінне виконання посадових обов`язків у військовій частині. Для стабілізації стану здоров`я він має постійно приймати ліки. Стан здоров`я не покращився. Регулярно виникають болі і запаморочення, не може переносити будь-які фізичні навантаження. Вважає себе хворим та не відчуває змоги проходити військову службу ані за посадою, ані взагалі, постійно відчуває вплив хвороби. Вважає, що постанова відповідача щодо його здатності виконувати військову службу винесена внаслідок неналежного медичного огляду, без застосування методу об`єктивної індивідуальної оцінки придатності до військової служби, без об`єктивних даних.
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 р. у справі № 806/526/16 зазначив: «у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі».
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Таким чином, суд не може прийняти у якості підстави для задоволення позову доводи позивача відносно неврахування відповідачем його хвороб при проведенні медичного обстеження ВЛК.
При цьому, матеріали справи не містять даних, які б свідчили про порушення процедури проведення військово-лікарської експертизи.
За таких обставин, враховуючи те, що в ході розгляду цієї справи судом не було встановлено допущення з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались процедури проведення медичного огляду позивача у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Відповідно до статті 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 КАС України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області, третя особа: Військова частина НОМЕР_2 Національної Гвардії України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко