Справа № 585/3739/23
Суддя: Євлах О. О.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/3739/23
Номер провадження 2-а/585/62/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни, адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідача ГУНП в Сумській області

вимоги позивача: про скасування постанови ГАБІ № 645503 від 18.06.2022 року виданого СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 18 травня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач), звернулася до суду з позовом до ГУНП в Сумській області, про скасування постанови ГАБІ № 645503 від 18.06.2022 року виданого СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

2. Позов обґрунтувала тим, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 69419062 від 15.07.2022 р. виданої державним виконавцем Роменського ВДВС у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) Воробйовою М.М. відкрито провадження з виконання постанови № ГАБІ 645503 від 18.06.2022 СРПП Роменського РВП про стягнення штрафу у розмірі 1700 грн. Про дану постанову вона дізналася у ДВС, коли звернулася дізнатися про причини чому її картка заблокована та вона не може зняти пенсію по інвалідності. Отримавши постанову вона побачила, що підпис її там підроблений. Дану постанову вона не бачила, поліцейські нічого не вручали, дали підписати лише заяву на ОСОБА_2 , від виклику працівників поліції вона не відмовлялася, а просто хотіла захистити своє життя. 18.06.2022 року за місцем проживання у неї виник конфлікт із сусідом ОСОБА_2 , у ході словесної перепалки, дана особа нанесла їй тілесні ушкодження, шляхом нанесення ударів правою рукою по голові. З метою припинення неправомірних дій вона зателефонувала на лінію 102. Невдовзі приїхали працівники поліції, відібрали у неї пояснення, дали підписати заяву, відібрали пояснення у ОСОБА_2 , та поїхали. Про те, що відносно неї буде складено постанову її не повідомляли. Дану постанову вона вважає незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства. Тому просила поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову ГАБІ № 645503 по справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2022 року СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

3. 04 жовтня 2023 року від представника Головного управління Національної поліції в Сумській області до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив закрити провадження у справі, у зв`язку з порушенням строку звернення до суду з позовною заявою, у разі відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити у задоволенні позовної заяви. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зі змісту постанови ГАБІ № 645503 від 18.06.2023 року вбачається, що 18.06.2023 року о 17:30 гол. ОСОБА_1 зателефонувала на лінію 102 здійснивши завідомо неправдивий виклик поліції, а саме повідомила про те, що останній завдали тілесні ушкодження. Прибувши на місце поіжії інспектором СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 було встановлено, що ніяких тілесних ушкоджень позивачка не отримала. Тобто, вказані дії ОСОБА_1 свідчать про наявність в її діях прямого умислу щодо виклику будь-яким способом працівників поліції Позивача, повідомляючи поліцію про те, що остання отримала тілесні ушкодження усвідомлювала, що інформація є неправдивою, оскільки тілесні ушкодження не отримувала. За таких обставин, дії працівника поліції по складанню оскаржуваної постанови відносно позивачки, є законними і обґрунтованими. Отже, інспектором, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. У свою чергу позивачкою порушено строк звернення до суду з позовною заявою. 18.06.2022 року позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено відносно неї постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму серії ГАБІ № 645503 від 18.06.2023 за ч.1 ст. 183 КУпАП. В той же час лише 18.09.2023 року позивачка звернулася з адміністративним позовом до суду. Тобто, з моменту притягнення позивачки до адміністративної відповідальності до подання позовної заяви пройшло більше 15 місяців.

4. 09.10.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої ОСОБА_1 повідомила, що постанову № ГАБІ № 645503 від 18.06.2022 року вона не бачила, на пошту їй нічого не приходило, поліцейські їй нічого не вручали, про неї вона дізналася з виконавчої служби. 18.06.2022 року за місцем її проживання у неї виник конфлікт із сусідом, у ході словесної перепалки, дана особа нанесла їй тілесні ушкодження, шляхом нанесення ударів по голові. З метою припинення даних неправомірних дій вона зателефонувала на лінію 102. Невдовзі приїхали працівники поліції, відібрали у неї пояснення та у кривдника та поїхали. У виконавчій її повідомили, що відносно неї поліцейські склали постанову за завідомо неправдивий виклик та спрямувала її на виконання. Працівники поліції всупереч чинному законодавству самовільно склали постанову та підписали її за неї. Вважає такі дії незаконними, відзив на позовну заяву взагалі не має ніяких доказів вчинення нею адміністративного правопорушення. Строків вона не порушувала, оскільки їй постанову не надавали.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Пояснила, що у неї з сусідом виникла сварка, в зв`язку з чим вона викликала працівників поліції. Коли виїхали працівники поліції, вона їм розповідала, що трапилося, а вони писали. Потім працівник поліції надав їй підписати даний документ, вона підписала та написала «з моїх слів записано вірно». Після чого, працівники поліції поїхали і сказали їй, що її викличуть. Вона чекала деякий час, але ніхто не викликав її, тому вона вирішила сама звернутися до поліції, щоб дізнатися про хід розгляду її заяви. Коли вона прийшла до відділу поліції, то їй сказали, що в цей день нікого не було, і запропонували прийти на наступний день, але вона не змогла, бо у неї дуже хворіла мати. Про оскаржувану постанову вона дізналася у Роменському відділі ДВС, коли звернулася, бо у неї була заблокована картка. Оскаржувану постанову вона не бачила, на пошту їй нічного не приходило, підпис у постанові не її.

6. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій просили розгляд справи проводити без їх участі, твердження викладені у відзиві, та подане разом із відзивом клопотання підтримав в повному обсязі.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

7. Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5, 7-8).

8. Згідно постанови ГАБІ № 645503 по справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2022 року складеної інспектором СРПП Терновим С.В., 18.06.2022 року о 17 год. 30 хв. гр.. ОСОБА_1 зателефонувала на лінію 102, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме повідомлення про те, що останній завдали тілесних ушкоджень, яких саме не було ( а.с.6).

ОСОБА_1 не погодилася з даною постановою і оскаржила її до суду.

VІ. Норми права.

9. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

V. Оцінка суду.

10. Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки(відеозапису), протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Судом встановлено, що постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була складена 18.06.2022 року, а до суду позивач звернулася 18.09.2023 року.

Про наявність оскаржуваної постанови позивачу стало відомо у вересні 2023 року у Роменському відділі державної служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки її картку було заблоковано і вона не могла зняти пенсію по інвалідності.

За таких обставин згідно ч.1 ст. 121 КАСУ суд визнає поважною причину пропущення строку звернення до суду ОСОБА_1 і вважає за необхідне поновити цей строк.

11. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та законності її притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Відповідачем не надано достатніх доказів, які б переконали суд у тому, що у діях ОСОБА_1 дійсно мала місце подія і склад правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, за обставин, викладених у постанові.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд вважає, що відповідач протиправно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 183 КпАП України.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду достовірних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Судові витрати віднести за рахунок держави, оскільки ОСОБА_1 звільнена від їх сплати згідно ст. 5 ч.1 п.10 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 , до ГУНП в Сумській області про скасування постанови ГАБІ № 645503 від 18.06.2022 року виданого СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області задовольнити .

2. Поновити строк на оскарження постанови № ГАБІ № 645503 від 18.06.2022 року виданого СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

3. Скасувати постанову № ГАБІ № 645503 по справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2022 року СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

4. Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ГУНП в Сумській області, місцезнаходження: вул.Г.Кондратьєва, 23, м.Суми, .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ