Справа № 644/5243/23
Суддя: Черняк В. Г.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/5243/23
Провадження № 2-а/644/26/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Черняка В. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в порядку адміністративного судочинства позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Харківської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил №0057/80700/23 від 13.07.2023 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що постановою Харківської митниці Державної митної служби України від 13 липня 2023 року в справі про порушення митних правил № 0057/80700/23 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2 000 неоподатковуваних доходів громадян, що складає суму 34 000, 00 грн. Підставою для накладення адміністративного стягнення стало те, що згідно з гарантійним зобов`язанням про зворотне вивезення товарів від 19.01.2021 № 102/ЗЕД/7.14-28-02 Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» зобов`язалося вивезти товар з митної території України на територію російської федерації до 20.01.2023 року. Проте, зворотнє вивезення товару (багатооборотної тари: піддон (рама) ВО. ПДС, загальна кількість 2 шт.) з митної території України, або оформлення в інший митний режим, або звернення підприємства до Харківської митниці щодо продовження строку тимчасового ввезення на час складання протоколу про порушення митних правил не відбулося. У зв`язку із чим, було складено постанову в справі про порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення. На думку позивача, такі дії відповідача є необґрунтованими і незаконними, оскільки, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (з подальшими подовженнями) на всій території України було введено воєнний стан». 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України засвідчила, що військова агресія Російської Федерації проти України та введення воєнного стану в Україні є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) та з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Виникнення форс-мажорних обставин також підтверджується Сертифікатом Харківської Торгово-промислової палати за вих. № 114/63.01-6 від 30.09.2022 про підтвердження виникнення обставин непереборної сили у АТ «Українські енергетичні машини». Крім того, на час необхідності вчинення дій щодо повернення багатооборотної тари підприємство знаходилося на території громади, яка була розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Одночасно з цим, через вказані систематичні ворожі обстріли території АТ «Укренергомашини» багатооборотна тара: піддон (рама) ВО.ПДС, (загальна кількість 2 шт.), належна резиденту держави-агресора - ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат», була знищена. Крім того, через об`єктивні, причини, а саме, внаслідок військової агресії РФ проти України та настання форс-мажорних обставин АТ «Укренергомашини» не мало можливості виконувати свої митні зобов`язання. Зокрема, як зазначено вище, через систематичні обстріли території підприємства, АТ «Українські енергетичні машини», відповідно, через об`єктивні, незалежні від підприємства обставини, фактично зупинило господарську діяльність та оголосило простій. У зв`язку з зазначеними обставинами, дирекцією АТ «Українські енергетичні машини» разом з профкомом винесено постанову від 24.02.2022 № 5/88 «Про роботу підприємства у період військового стану». Згідно даної постанови, що виходить зі змісту п. 10, у період воєнного стану до роботи залучаються лише працівники, задіяні в роботі критичної інфраструктури відповідача. Митні декларанти до такої категорії працівників не відносяться. Таким чином, через об`єктивні, незалежні від нього причини, а саме, внаслідок військової агресії рф проти України та настання форс-мажорних обставин АТ «Укренергомашини» не мало можливості своєчасно виконувати свої митні зобов`язання. Крім того, через ті ж самі обставини не мала можливість виконувати свої митні зобов`язання Харківська митниця (відсутність співробітників та евакуація Харківської митниці). Однак, відповідач вищевказаним обставинам не надав належної оцінки, у зв`язку з чим безпідставно відхилив доводи позивача та прийняв помилкове та протиправне рішення про притягнення мене до адміністративної відповідальності. Також, під час складання адміністративного протоколу та ухвалення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідач не перевірив його посадові обов`язки, до яких не входить контроль за дотриманням митних правил з боку АТ «Українські енергетичні машини».

Оскаржувану постанову позивач ОСОБА_2 отримав 25.07.2023 року, що підтверджується відміткою канцелярії АТ «Українські енергетичні машини» на супровідному листі. Позовну заяву позивач ОСОБА_2 направив до суду поштою 25.07.2023 року, тобто позивач звернувся до суду в межах строку, передбаченого ч.1 ст. 289 КУпАП.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.08.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків.

07.08.2023 року позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

11.09.2023 року на поштову адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що ДП «Завод «Електроважмаш» було здійснено митне оформлення товару багатооборотної тари (загальна кількість 2 шт.) у митному режимі «тимчасове ввезення» за митною декларацією ІМ31АА UА807200/2021/002449 від 22.02.2021. Відправником товару зазначено ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» (м. Липецьк, росія), а отримувачем - ДП «Завод «Електроважмаш». Тимчасове ввезення товару на митну територію України здійснювалось згідно контракту №2378-16/775-ВК від 07.04.2020 з SNDUSTRSAL FIELDS LIMITED (ENGLAND). Строк тимчасового ввезення - до 20.01.2022 р. У зв`язку з реорганізацією підприємств, яке відбулося у серпні 2021 року, ДП «Завод «Електроважмаш» злилося з АТ «Українські енергетичні машини». Згідно з гарантійним зобов`язанням про зворотне вивезення товарів від 19.01.2021 №100/3ЕД/7.14-28-02 АТ «Українські енергетичні машини» в особі заступника генерального директора ОСОБА_1 зобов`язалось вивезти товар з митної території до 20.01.2023 р. Але зворотне вивезення товару з митної території України, оформлення в інший митний режим або звернення підприємства до Харківської митниці щодо продовження строку тимчасового ввезення, на час складання протоколу про порушення митних правил не було. Наданий позивачем Сертифікат Харківської Торгово-промислової палати від 30.09.2022 року, не може бути врахований як на підтвердження форс-мажорних обставин, оскільки даним сертифікатом засвідчено форс-мажорні (обставини непереборної сили) підприємства у період з 24.02.2022 року по 30.09.2022 року, тоді як час скоєння правопорушення січень-лютий 2023 року. Крім того, під час провадження по справі про порушення митних правил був опитаний начальник юридичного управління АТ «Українські енергетичні машини» ОСОБА_3 , який зазначив, що звернень до Харківської митниці щодо продовження терміну тимчасового ввезення багато обертової тари на митну територію України по даній справі не було. Безпосередньо вказана тара фактично знищена ракетними обстрілами. Письмового звернення підприємства до Харківської митниці по факту знищення тари також не було. Надання документів, які б підтверджували форс-мажор обставини по даному факту, представниками АТ «Українські енергетичні машини» надано не було. Враховуючи, що заступник генерального директора АТ «Українські енергетичні машини» Ільінський С.С. відповідно до гарантійного зобов`язання від 19.01.2021 №102/3ЕД/7.14-28-02 відповідає за невиконання даних митному органу зобов`язань стосовно виконання вимог митного законодавства, вбачаються достатні дані, які вказують на вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст. 481 МК України.

24.02.2023 року на поштову адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. У відзиві посилався на те, що 26.08.2021 року до ЄДРЮО внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Завод Електроважмаш», яке є правонаступником ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Завод Електроважмаш». З 17.09.2021 року на підставі рішення засновників юридичної особи або уповноваженого ним органу до Реєстру також було внесено запис про державну реєстрацію щодо припинення юридичної особи АТ «Завод «Електроважмаш» в результаті її реорганізації, із строком пред`явлення кредиторських вимог до 17.11.2021 «з 17.09.2021 - в стані припинення 001089799. Внесення рішення засновників щодо припинення ЮО в результаті реорганізації». Станом на цей час дані щодо припинення юридичної особи АТ «Завод Електроважмаш» та відповідно про її правонаступників в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутні. На даний час АТ «Завод Електроважмаш» знаходиться в стані припинення. Також відсутні відомості у реєстрі відносно того, що АТ «Українські енергетичні машини» є правонаступником АТ «Завод Електроважмаш». Отже, як на час складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, так і на даний час відомості відносно того, що АТ «Завод Електроважмаш» припинено та АТ «Українські енергетичні машини» є правонаступником останнього - в ЄДРЮО відсутні. Належних доказів щодо припинення АТ «Завод Електроважмаш», його правонаступників, передавального акту, тощо відповідачем до суду не надано. На підставі викладеного, посадові особи (члени комісії з припинення) АТ "Завод Електроважмаш" є посадовими особами діючої юридичної особи, яка отримувала товар (багатооборотну тару: піддон (рама) ВО. ПДС, загальна кількість 4 шт.) у митному режимі «тимчасове ввезення» за митною декларацією UA807200/2021/002449 від 22.02.2021 р, у зв`язку із чим саме вони повинні нести відповідальність за господарську діяльність ДП «Завод «Електроважмаш» та відповідати за його зобов`язаннями. Таким чином, відповідачем невірно визначено посадову особу у справі, оскільки АТ «Українські енергетичні машини», де працює позивач, на даний час ще не є правонаступником - АТ «Завод Електроважмаш». Також, під час складання адміністративного протоколу та ухвалення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідач не перевірив його посадові обов`язки, до яких не входить контроль за дотриманням митних правил з боку АТ «Українські енергетичні машини». Також просив врахувати експертний висновок Харківської Торгово-промислової палати № 101-ПМ/23 від 23.08.2023 року, яким встановлено, що вся продукція - багатооборотна тара, ввезена у митному режимі «тимчасове ввезення» за митними деклараціями від ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» (м. Липецьк, росія) на користь ДП «Завод «Електроважмаш» знищена. Відповідно, наразі взагалі відсутній предмет та склад адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно- правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил № 0057/80700/23 від 13 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України а саме: перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на 20 днів та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2 000 неоподатковуваних доходів громадян, що складає суму 34 000, 00 грн.

Згідно зі змістом постанови від 13.07.2023 року ДП «Завод «Електроважмаш» було здійснено митне оформлення товару багатооборотної тари (загальна кількість 2 шт.) у митному режимі «тимчасове ввезення» за митною декларацією ІМ31АА UА807200/2021/002449 від 22.02.2021. Відправником товару зазначено ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» (м. Липецьк, росія), а отримувачем - ДП «Завод «Електроважмаш». Тимчасове ввезення товару на митну територію України здійснювалось згідно контракту №2378-16/775-ВК від 07.04.2020 з SNDUSTRSAL FIELDS LIMITED (ENGLAND). Строк тимчасового ввезення - до 20.01.2022 р. У зв`язку з реорганізацією підприємств, яке відбулося у серпні 2021 року, ДП «Завод «Електроважмаш» злилося з АТ «Українські енергетичні машини». Згідно з гарантійним зобов`язанням про зворотне вивезення товарів від 19.01.2021 №100/3ЕД/7.14-28-02 АТ «Українські енергетичні машини» в особі заступника генерального директора ОСОБА_1 зобов`язалось вивезти товар з митної території до 20.01.2023 р. Але зворотне вивезення товару з митної території України, оформлення в інший митний режим або звернення підприємства до Харківської митниці щодо продовження строку тимчасового ввезення, на час складання протоколу про порушення митних правил не було. Наданий позивачем Сертифікат Харківської Торгово-промислової палати від 30.09.2022 року, не може бути врахований як на підтвердження форс-мажорних обставин, оскільки даним сертифікатом засвідчено форс-мажорні (обставини непереборної сили) підприємства у період з 24.02.2022 року по 30.09.2022 року, тоді як час скоєння правопорушення січень-лютий 2023 року. Крім того, під час провадження по справі про порушення митних правил був опитаний начальник юридичного управління АТ «Українські енергетичні машини» ОСОБА_3 , який зазначив, що звернень до Харківської митниці щодо продовження терміну тимчасового ввезення багато обертової тари на митну територію України по даній справі не було. Безпосередньо вказана тара фактично знищена ракетними обстрілами. Письмового звернення підприємства до Харківської митниці по факту знищення тари також не було. Надання документів, які б підтверджували форс-мажор обставини по даному факту, представниками АТ «Українські енергетичні машини» надано не було. Враховуючи, що заступник генерального директора АТ «Українські енергетичні машини» ОСОБА_1 відповідно до гарантійного зобов`язання від 19.01.2021 №102/3ЕД/7.14-28-02 відповідає за невиконання даних митному органу зобов`язань стосовно виконання вимог митного законодавства, вбачаються достатні дані, які вказують на вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст. 481 МК України. Враховуючи, що заступник генерального директора АТ «Українські енергетичні машини» Ільінський С.С. відповідно до гарантійного зобов`язання від 19.01.2021 №102/3ЕД/7.14-28-02 відповідає за невиконання даних митному органу зобов`язань стосовно виконання вимог митного законодавства, вбачаються достатні дані, які вказують на вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст. 481 МУ України, а саме: перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на 20 днів.

Частина ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення або строку тимчасового вивезення товарів чи втрата транспортних засобів більше ніж на 20 днів.

Разом з тим, ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу.

Норми, що встановлюють відповідальність за порушення митних правил, містяться в Митному кодексі України, а саме в розділі ХVIII «Порушення митних правил і відповідальність за них. Відповідальність осіб, які беруть участь у провадженні в справах про порушення митних правил» та розділі ХІХ «Провадження у справах про порушення митних правил».

Оскільки порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, то у випадку, якщо при провадженні в справах про порушення митних правил виникають питання, що не врегульовані Митним кодексом України, слід керуватися нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом і невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

З наданих до суду матеріалів, зокрема протоколу вбачається, що ДП «Завод «Електроважмаш» було здійснено митне оформлення товару (багатооборотна тара: піддон (рама) ВО. ПДС, загальна кількість 2 шт.) у митному режимі «тимчасове ввезення» за митною декларацією IM31АА UA807200/2021/002449 від 22.02.2021; відправником товару зазначено ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» (м. Липецьк, росія), а отримувачем ДП «Завод «Електроважмаш»).

В подальшому, як зазначає відповідач, «у зв`язку з реорганізацією підприємств, яке відбулося у серпні 2021 року, ДП «Завод «Електроважмаш» злилося з АТ «Українські енергетичні машини».

Однак, як вбачається з офіційних даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.08.2021 року до ЄДРЮО внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Завод Електроважмаш», яке є правонаступником ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Завод Електроважмаш».

З 17.09.2021 року на підставі рішення засновників юридичної особи або уповноваженого ним органу до Реєстру також було внесено запис про державну реєстрацію щодо припинення юридичної особи АТ «Завод «Електроважмаш» в результаті її реорганізації, із строком пред`явлення кредиторських вимог до 17.11.2021 «з 17.09.2021 - в стані припинення 001089799. Внесення рішення засновників щодо припинення ЮО в результаті реорганізації».

Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Згідно з ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Станом на цей час дані щодо припинення юридичної особи АТ «Завод Електроважмаш» та відповідно про її правонаступників в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутні.

На даний час АТ «Завод Електроважмаш» знаходиться в стані припинення.

Також відсутні відомості у реєстрі відносно того, що АТ «Українські енергетичні машини» є правонаступником АТ «Завод Електроважмаш».

Отже, як на час складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так і на даний час відомості відносно того, що АТ «Завод Електроважмаш» припинено та АТ «Українські енергетичні машини» є правонаступником останнього - в ЄДРЮО відсутні.

Належних доказів щодо припинення АТ «Завод Електроважмаш», його правонаступників, передавального акту, тощо відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами посадові особи цих підприємств.

Згідно з п.43 ст.4 Митного Кодексу України, посадові особи підприємств це керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до КУАП посадовими особами є працівники, що знаходяться на державній або суспільній службі і займають посади, пов`язані із здійсненням організаційно-владних, адміністративно-управлінських функцій, внаслідок яких виникають певні правові наслідки для осіб і організацій, яким вони адресовані. Щоб визначити коло цих осіб, необхідно звернутися до аналізу чинного законодавства, яке визначає правовий статус працівників органів державної виконавчої влади, адміністрації державних установ і підприємств, а також органів управління (адміністрації), громадських організацій (об`єднань).

На підставі викладеного, посадові особи (члени комісії з припинення) АТ "Завод Електроважмаш" є посадовими особами діючої юридичної особи, яка отримувала товар (багатооборотну тару: піддон (рама) ВО. ПДС, загальна кількість 4 шт.) у митному режимі «тимчасове ввезення» за митною декларацією UA807200/2021/002449 від 22.02.2021 р., у зв`язку із чим саме вони повинні нести відповідальність за господарську діяльність ДП «Завод «Електроважмаш» та відповідати за його зобов`язаннями.

Таким чином, відповідачем невірно визначено посадову особу у справі, оскільки АТ «Українські енергетичні машини», де працює позивач, на даний час не є правонаступником - АТ «Завод Електроважмаш».

Крім того, зазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду Харківської області від 15.08.2022 року по справі № 922/366/22, яке набрало законної сили та постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2023 року у справі № 922/3953/20.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір, суд враховує, що за ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначене положення поширюється на доказування правовірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з яким закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Згідно із вимогами ч.1ст. 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно приписів ч.ч.1, 2ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, виходячи з предмету адміністративного позову та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0057/80700/23 від 13.07.2023 року, у зв`язку з обґрунтованістю вимог позивача та відсутністю належних та допустимих доказів на спростування її правомірності зі сторони відповідача.

Згідно з ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці на користь позивача підлягають відшкодуванню сплаченого судового збору в сумі 1073,60 грн..

Керуючись ст.ст. п.43 ст.4, ч. 2 ст. 459, 467, 469, ч.4 481, 489, 530, 531 МК України, ст.ст.2, 6, 9, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 250, 255, 258, 262, 286, 293,п.п. 15.5п.15ч.1Розділу VІІПерехідні положення КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Харківської митниці Державної митної служби України (юридична адреса: вул. Короленка, б. 16-б, м. Харків) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил №0057/80700/23 від 13.07.2023 року - задовольнити.

Постанову Харківської митниці Державної митної служби України по справі про порушення митних правил №0057/80700/23 від 13.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян(34 000,00 грн.) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 481 МК України визнати незаконною та скасувати.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 481 МК України - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.Г. Черняк