Справа № 260/5600/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 жовтня 2023 року м. Ужгород№ 260/5600/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду відповідно до статті 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду відповідно до статті 383 КАС України, в якій просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, які полягають у повному невиконанні рішення суду у справі № 260/5600/22, зобов`язати його здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії на підставі довідки СЗРУ № 10 від 17.08.20р. без обмеження зміною співвідношення з 90 % до 70 %, чи максимальним розміром прожитковими мінімумами, стягнути різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

2. Встановити відповідачу десятиденний строк з дня набрання окремою ухвалою законної сили для надання відповіді про результати вжитих заходів.

Ухвалою від 12.09.2023 року суддею Рейті С.І. прийнято до розгляду вказану заяву та призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Одночасно, вказаною ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області надати письмові пояснення щодо наведених у заяві обставин та докази на їх підтвердження, а також належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 у строк до 18.09.2023 року.

15.09.2023 року ГУ ПФУ в Закарпатській області надано суду витребувану інформацію, зокрема зазначено, що до перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі 260/5600/22 розмір пенсії, обрахований на виконання рішення суду у справі № 260/5998/21, обмежувався максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для які втратили працездатність) та складав: 3 01.04.2019 року 12775,08 грн., з 01.07.2019 року 12791,83 грн., з 01.12.2019 року 13832,58 грн., з 01.01.2020 року 16380,00 грн., з 01.07.2020 року 17120,00 грн., з 01.12.2020 року 17690,00 грн., з 01.07.2021 року 18540,00 грн., з 01.12.2021 року - 19340,00 грн., з 01.07.2022 року - 20270,00 грн., з 01.12.2022 року - 20930,00 грн.

Розмір пенсії, перерахований на виконання рішення суду у справі №260/5600/22 становить 90 відсотків грошового забезпечення, зазначеного у довідці № 10 від 17.08.2020 року, виданої Службою зовнішньої розвідки України, без обмеження її максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність) станом па 01.04.2019 року склав 20982,85 грн. (як доказ, надається копія розрахунку пенсії станом на 01.04.2019 року) та виплачується у новому розмірі починаючи з 01.04.2023 року.

19.09.2023 року ГУ ПФУ в Закарпатській області подано заперечення на заяву, згідно якого, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року у справі № 260/5600/22 Головне управління в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження здійснило з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, у розмірі, визначеному станом на дату, з якої судом зобов`язано провести такий перерахунок.

Різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 01.04.2019 року по 31.03.2023 року склала 170199,83 грн., облікована органами Пенсійного фонду України та буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 КАС України, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року у справі № 260/5600/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 10 від 17.08.2020 року, виданої Службою зовнішньої розвідки України, без обмеження її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Рішення суду набрало законної сили 22.03.2023 року.

На виконання вказаного рішення суду Закарпатським окружним адміністративним судом 13.06.2023 року видано виконавчий лист.

22.06.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинець В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

11.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, які полягають у повному невиконанні рішення суду у справі № 260/5600/22.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 370 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Відповідно до ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 ст. 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

За ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №686/23317/13-а та 16.02.2019 року у справі № 816/2016/17.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Із сформованого в автоматизованій системі виконавчих проваджень інформаційного витягу про виконавче провадження № 72100234 (з виконання виконавчого листа у справі № 260/5600/22), судом встановлено, що постановою від 22.06.2023 року відкрито виконавче провадження.

Суд відмічає, що станом на дату розгляду заяви в порядку ст. 383 КАС України, виконавче провадження № 72100234 не закінчено.

Відтак, застосування судом спеціальних норм КАС України, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, можливе лише після використання позивачем свого права вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

За таких обставин та з урахуванням того, що позивач не надав суду належних доказів того, що ним вичерпаний загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження", та доказів того, що загальний порядок виконання рішення суду не дав результату, відсутні підстави для встановлення судового контролю.

Також суд зазначає, що за результатом розгляду заяви в порядку ст. 383 КАС України суд, згідно ч. 6 ст. 383 КАС України, за наявності підстав для задоволення заяви, постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про залишення без задоволення заяви позивача про визнання протиправною бездіяльність вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.

З огляду на відсутність підстав для задоволення заяви, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали в порядку ст. 249 КАС України.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 248, 256, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду відповідно до статті 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

2. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 КАС України та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Рейті