Справа № 1.380.2019.007127
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 1.380.2019.007127

адміністративне провадження № К/990/34038/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023 у справі № 1.380.2019.007127 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Зі змісту касаційної скарги та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Головне управління ДПС у Львівській області звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило стягнути податковий борг в розмірі 92 830,45 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 позов задоволено.

У березні 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 за нововиявленими обставинами.

Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 30.05.2023, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023, відмовив у задоволенні вказаної заяви.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 надіслала 05.10.2023 до Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу, в якій остання, як на підставу касаційного оскарження судових рішень, посилається на порушення судами попередніх інстанцій приписів пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У відповідності до пункту 17 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до положень частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині другій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Стаття 330 Кодексу адміністративного судочинства України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Цим же пунктом встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене, зокрема, у частині другій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі наводиться обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже зміст вказаних норм свідчить про те, що касаційна скарга повинна містити вказівки на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування, які, на думку скаржника, допущені судом (судами) при прийнятті рішення (рішень), а також аргументи в обґрунтування такої його позиції.

Втім, касаційна скарга позивача вищезазначеним вимогам не відповідає, оскільки, посилаючись у ній на допущення судами першої та апеляційної інстанцій порушення приписів пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржник в той же час вказує на необхідність дослідження та надання судами оцінки новому доказу, який не був поданий під час розгляду справи по суті.

Таким чином, зміст доводів касаційної скарги фактично зводиться до незгоди із прийнятими у даній справі судовими рішеннями, а тому така скарга підлягає поверненню як така, що не містить належних обґрунтувань щодо підстав касаційного оскарження.

До того ж як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», заявник раніше вже реалізовував своє право на касаційне оскарження у цій справі, однак ухвалою Верховного Суду від 25.10.2023 касаційну скаргу повернуто скаржнику як таку, що не містила підстав касаційного оскарження.

За результатами проведеного аналізу змісту вдруге поданої касаційної скарги, судом з`ясовано, що вона не усуває недоліків, на які було вказано Верховним Судом, скаржником не приведено касаційну скаргу у відповідність із нормами процесуального закону, зокрема, в частині належного обґрунтування порушення судом (судами) норм процесуального права при постановлені оскаржуваних судових рішень.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За змістом частини сьомої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023 у справі № 1.380.2019.007127 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

2. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяС.С. Пасічник