Справа № 160/10963/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
22.05.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у компенсації ОСОБА_1 , прийнятого у формі повідомлення про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 27.03.2023;
- зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 , та прийняти відповідне рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , якому за результатами огляду медико-соціальною експертною комісією, проведеного 16.01.2018, безстроково (довічно) встановлено І Б групу інвалідності по зору та зазначено, що він потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Позивач вказує, що проживає з батьком однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , останні мають взаємні права та обов`язки. У зв`язку із встановленою інвалідністю батько позивача потребує стороннього догляду і є отримувачем соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі, надавачем яких є позивач. Відповідно до довідки №611, виданої відповідачем 05.04.2023, позивач знаходиться на обліку в Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради та одержував компенсацію за надання соціальних послуг особі з інвалідністю І групи з 01.01.2020 по 31.12.2022. Оскільки компенсація за надання соціальних послуг призначається на 12 місяців, позивачем для продовження виплати компенсації на наступний термін, в січні 2023 року подано відповідачу всі необхідні документи, як це передбачено Порядком №859, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020, а саме: заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, декларацію про доходи та майновий стан, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю). 15.03.2023 відповідачем проведено обстеження сім`ї, про що складено акт за №75 та висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, копію яких позивачу надано не було. Відповідачем 27.03.2023 надано позивачу повідомлення про відмову в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, в якому зазначено, що позивач не має права на компенсацію, оскільки сума балів індивідуальних потреб від 55 і більше. Із вищезазначеними актом, висновком про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, рішенням про відмову в призначені компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги позивач не погоджується, оскільки, на думку останнього, вказані документи суперечать висновку №31/1 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись, і потребують догляду на непрофесійній основі, виданому 08.03.2023 лікарською комісією КНП Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8 ДМР, та довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №725859, виданій 16.01.2018, які необхідно було врахувати при прийнятті рішення. Разом з тим, позивач звернув увагу на те, що з огляду на стан здоров`я та низький рівень здатності самообслуговуватись, батьку позивача ОСОБА_2 , лікарями рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. З огляду на викладене, позивач просить суд адміністративний позов задовольнити повністю.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд зазначає таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 05.12.1997 Амур-Нижньодніпровським ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.
ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 від 11.08.1971, запис №1428.
Батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю І групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №725859 від 06.01.2018.
Позивач разом з ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до заяви ОСОБА_1 , поданої до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 01.03.2023 №170 остання надала згоду на надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі за батьком ОСОБА_2 та просила призначити їй компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі.
01.03.2023 ОСОБА_2 подано до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради заяву про згоду отримувати соціальні послуги від доньки ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8 Дніпровської міської ради №31/1 від 08.03.2023 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 рекомендовано соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.
Як стверджує позивач в адміністративному позові та не заперечується відповідачем, вперше за призначенням компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_1 одержувала компенсацію за надання соціальних послуг особі з інвалідністю І групи з 01.01.2020 по 31.12.2022.
Рішенням Виконавчого комітету від 19.07.2022 №658 «Про створення міських комісій з комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг» створено міську комісію з комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, при Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі міська комісія).

Згідно акту проведення обстеження сім`ї №75 від 15.03.2023, складеному міською комісією за результатом обстеження за адресою: АДРЕСА_2 , рекомендовано не призначати компенсацію ОСОБА_1 (сума балів перевищує 54 бали).

Зазначений вище акт підписано ОСОБА_1 , що підтверджується підписом останньої, вчиненим на акті.

На підставі акту проведення обстеження сім`ї №75 від 15.03.2023 міською комісією складено висновок про результати комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг про те, що ОСОБА_2 надання соціальних послуг з догляду не потребує, сума балів становить 57.

Із зазначеним вище висновком ОСОБА_1 ознайомлена, що підтверджується підписом останньої.

Протоколом №6 засідання міської комісії з комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, при Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 21.03.2023 одноголосно прийнято рішення затвердити висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 , який не потребує надання соціальних послуг (сума балів перевищує 54 бали).

На підставі викладеного, рішенням Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про призначення компенсації від 24.03.2023 визначено, що ОСОБА_1 не має права на державну соціальну допомогу, сума балів індивідуальних потреб від 55 і вище.

24.03.2023 повідомленням про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги ОСОБА_1 проінформовано про наявність рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про те, що ОСОБА_1 не має права на надання державної соціальної допомоги, сума балів індивідуальних потреб від 55 і вище.

В подальшому виплата ОСОБА_1 компенсації була припинена.

Листом Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 14.04.2023 №Я-7/0-1/09-23 Про надання інформації на запит ОСОБА_1 від 10.04.2023 №Я-7 останній повідомлено про те, що 15.03.2023 позивач була ознайомлена з актом проведення обстеження сім`ї №75 та висновком про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (акт та висновок підписані позивачем особисто). 27.03.2023 відповідно до підпункту 4.10 п.4 Інструкції позивачу надано оригінал повідомлення про призначення (відмову в призначені) компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Листом Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 12.05.2023 №Я-9/0-1/09-23 Про надання інформації на звернення ОСОБА_1 від 05.05.2023 №Я-9 останній повідомлено про те, що порядком не передбачено отримання особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, копії висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг та копії акта проведення обстеження сім`ї.

Не погоджуючись із позицією відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України Про соціальні послуги від 17.01.2019 №2671-VIII (далі Закон №2671) визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

У відповідності до пункту 17 статті 1 Закону №2671 соціальні послуги дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають.

Відповідно до ч.3 ст.13 Закону №2671 до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи-підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 13 цього Закону фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:

1) особами з інвалідністю I групи;

2) дітьми з інвалідністю;

3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Зазначена стаття має імперативну норму, що компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги виплачується фізичним особам надавачам соціальних послуг, які не є фізичними особами-підприємцями. Вказана норма не має жодних виключень щодо того чи фактично здійснює фізична особа надавач соціальних послуг підприємницьку діяльність, чи отримує дохід від такої діяльності на час звернення за призначенням компенсації, тощо.

Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.

На виконання вказаної норми закону постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі Порядок №859).

Відповідно до п. п. 1, 7, 14, 17 Порядку № 859, цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги.

Уповноважений орган перевіряє подані/надіслані фізичною особою, яка надає соціальні послуги, документи/відомості, зазначає кількість прийнятих документів, порядковий номер заяви, дату її реєстрації, кількість неподаних документів, які необхідно подати, і дату, до якої такі документи повинно бути подано.

Повідомлення про прийняття заяви з пакетом документів видається особисто фізичній особі, яка надає соціальні послуги, під час їх подання або надсилається протягом одного робочого дня з дати подання заяви на поштову адресу або адресу електронної пошти такої особи.

Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, уповноважений орган протягом трьох робочих днів із дати отримання заяви надсилає на поштову адресу або адресу електронної пошти фізичної особи, яка надає соціальні послуги, повідомлення про те, що документи потрібно подати. Якщо документи подано не пізніше ніж через один місяць з дня отримання повідомлення, днем подання заяви вважається день її прийняття уповноваженим органом або відправлення поштою.

Компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається уповноваженим органом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Рішення уповноваженого органу про відмову у призначенні компенсації може бути оскаржено у визначеному законодавством порядку.

Пункт 2 Порядку 859 визначає категорії осіб, яким компенсація не призначається. Компенсація не призначається: 1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (крім осіб з інвалідністю з дитинства I групи); 2) фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу; 3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі.

Відповідно до п. 3 Порядку №859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі уповноважені органи) за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Згідно п.5 Порядку № 859 до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.

Відповідно до статистичної картки постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859, яка у загальному доступі розміщена на веб сайті https://zakon.rada.gov.ua/, вказана постанова набрала чинності 25.09.2020.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну член сім`ї членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 та від 23.04.2020 у справі №686/8440/16-ц.

Серед основних принципів надання соціальних послуг, передбачених статтею 3 Закону №2671, зокрема, є принцип добровільності вибору отримання чи відмови від надання соціальних послуг.

Аналіз зазначених приписів законодавства свідчить про те, що виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, мають компенсаційний (заохочувальний характер) і не відносяться до соціальних гарантій.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558 Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги (далі Порядок №558) непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

Згідно з пунктом 2 Порядку №558 компенсація призначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у таких розмірах: 15 відсотків фізичним особам, які надають соціальні послуги особам з інвалідністю І групи; 10 відсотків фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам похилого віку, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування, особам з інвалідністю ІІ групи та дітям з інвалідністю; 7 відсотків фізичним особам, які надають соціальні послуги особам з інвалідністю III групи та хворим, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування.

Як було встановлено судом, вперше ОСОБА_1 призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з 01.01.2020. В подальшому виплата компенсації була припинена на підставі рішення відповідача від 24.03.2023 про призначення компенсації, у якому зазначено, що позивач не має права на надання державної соціальної допомоги, в зв`язку з тим, що сума балів індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 55 балів і вище.

Досліджуючи питання щодо призначення компенсації за нормами постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859, суд зазначає, що пунктом 1 вказаної постанови визначено перелік осіб, щодо яких може надаватись соціальна послуга з догляду на непрофесійній основі, та доглядаючи за якими, особа може отримати компенсацію.

Такими особами є: особи з інвалідністю I групи; діти з інвалідністю; громадяни похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворі, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю І групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №725859 від 06.01.2018.

Таким чином, батька позивача ОСОБА_2 , віднесено до кола осіб, догляд за якими передбачає виплату компенсації на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859, що свідчить про наявність підстав для призначення виплати компенсації позивачу у зв`язку з відповідністю медичного статусу ОСОБА_2 вимогам, встановленим у пункті 1 зазначеної Постанови №859.

Проте, як вже було встановлено судом, на підставі акту проведення обстеження сім`ї №75 від 15.03.2023, міською комісією складено Висновок про результати комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг про те, що ОСОБА_2 надання соціальних послуг з догляду не потребує, сума балів становить 57.

Зазначений висновок затверджено 21.03.2023 рішенням міської комісії, яке оформлене протоколом № 6 засідання міської комісії з комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг при Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

В подальшому на підставі означеного рішення міської комісії Лівобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради прийнято рішення про призначення компенсації від 24.03.2023 про те, що ОСОБА_1 не має права на надання державної соціальної допомоги, у зв`язку з тим, що сума балів індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 55 і вище та повідомлення про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, в якому ОСОБА_1 проінформовано про наявність рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про те, що ОСОБА_1 не має права на надання державної соціальної допомоги, сума балів індивідуальних потреб від 55 і вище.

Предметом спору у цій справі є, зокрема, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у компенсації ОСОБА_1 , прийнятого у формі повідомлення про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 27.03.2023.

У той же час, судом встановлено, що оскаржене рішення, прийняте у формі повідомлення від 27.03.2023, прийняте на підставі рішення від 21.03.2023, оформленого протоколом № 6 засідання міської комісії з комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг при Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради та рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 24.03.2023 про те, що ОСОБА_1 не має права на надання державної соціальної допомоги, у зв`язку з тим, що сума балів індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 55 і вище, які є чинними та не оскаржені позивачем.

За таких обставин, враховуючи фактичні обставини у цій справі, з огляду на те, що рішення від 21.03.2023, оформлене протоколом № 6 засідання міської комісії з комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг при Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради та рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 24.03.2023 про те, що ОСОБА_1 не має права на надання державної соціальної допомоги, у зв`язку з тим, що сума балів індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 55 і вище, є чинними та не скасовані судом, у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення про відмову у компенсації ОСОБА_1 , прийнятого у формі повідомлення про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 27.03.2023, яке прийнято на підставі вищеозначених рішень.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, в межах позовних вимог.

На підставі частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 78, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (пр-т П.Калнишевського, буд. 55, м. Дніпро, 49051; ідентифікаційний код юридичної особи 42788389) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 21.08.2023.

Суддя О.В. Царікова