Справа № 320/33869/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 жовтня 2023 року Київ № 320/33869/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій і скасування постанов,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

- визнати протиправними дії і скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Кузьменко Л.М. про стягнення виконавчого збору від 09.02.2016 № 49995120, якою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави виконавчий збір у розмірі 83 623,58 грн;

- визнати протиправними дії і скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кондратюк Д.П. про виправлення помилки у процесуальному документі від 17.05.2023 № 49995120.

До позовної заяви додано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за даним адміністративним позовом і розглянувши подані клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої і другої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу під час звернення до суду необхідно довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду від дати порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 р. № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначив, що під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушення її прав, свобод та інтересів.

Положеннями статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (частини перша та четверта статті 121 КАС України).

Суд встановив, що позивач просить скасувати постанови державного виконавця від 09.02.2016 про стягнення виконавчого збору та від 17.05.2023 про виправлення помилки у процесуальному документі.

У позовній заяві позивачем зазначено, що 11.12.2014 заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/14378/14-ц позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитом у розмірі 57 045,76 доларів США, що за курсом НБУ 747 907,62 грн, заборгованість по процентам у сумі 5 637,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 73 911,09 грн, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 487,50 доларів США, що за курсом НБУ становить 6 391,43 грн, та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в сумі 612,13 доларів США, що за курсом НБУ становить 8 025,43 грн.

На примусове виконання вищезазначеного рішення суду Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист від 21.07.2015 № 2752/489/14.

Позивач зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження не отримувала, не була проінформована про наявність відкритого виконавчого провадження, а тому була позбавлена можливості самостійно виконати рішення суду в установлений цією постановою строк. Про існування виконавчого провадження № 49995120 позивач дізналася випадково та лише після відкриття виконавчого провадження № 71837873 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору (дату не зазначено).

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач зазначила, що про існування оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 09.02.2016 № 49995120 позивач дізналася випадково з Єдиного порталу державних послуг Дія лише наприкінці літа 2023 року після відкриття виконавчого провадження № 71837873 з її примусового виконання (дату не зазначено). Також зазначено, що з моменту як позивач дізналась про існування оскаржуваної постанови, 11.09.2023 позивач через своїх представників за довіреністю звернулась до відповідача з заявами про надання матеріалів виконавчих проваджень. Беручи до уваги, що постанову про стягнення виконавчого збору позивач не отримувала, з її текстом ознайомилася лише 15.09.2023, про існування відкритого з 17.05.2023 виконавчого провадження з примусового стягнення виконавчого збору дізналася випадково у серпні через портал Дія (дату не зазначено), а тому без належного та повноцінного ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень не видавалося можливим своєчасно звернутися до суду за захистом порушених прав.

З матеріалів справи суд встановив, що довіреність на представництво інтересів Шевчук О.П. посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 14.08.2023 за реєстровим № 88. Заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень № 49995120 та № 71837873 датовані 11.09.2023. З матеріалами виконавчого провадження № 49995120 представник позивача ознайомився 20.09.2023, а з матеріалами виконавчого провадження № 71837873 - 15.09.2023.

При цьому суд зазначає, що факт ознайомлення представників позивача із матеріалами виконавчих проваджень не підтверджує дати, з якого саме позивач дізнався (міг/повинен був дізнатися) про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що позивач не була проінформована про наявність відкритого виконавчого провадження, а тому була позбавлена можливості самостійно виконати рішення суду в установлений цією постановою строк, позаяк позивач знала (могла/повинна була дізнатися) про ухвалене стосовно позивача рішення Голосіївського районним судом м. Києва про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому могла/повинна була передбачити настання негативних наслідків щодо примусового виконання судового рішення.

Обґрунтування того, що представники позивачів ознайомилися з матеріалами виконавчого провадження лише 15.09.2023 та 20.09.2023 суд не приймає до уваги, позаяк представники позивача могли знати від позивача про наявні провадження раніше, що підтверджується довіреністю на представництво інтересів позивача, що датована 14.08.2023.

З огляду на те, що позивач пропустив строк звернення до суду та не подав обґрунтованого клопотання з доказами про його поновлення, суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Суд також звертає увагу, що відповідно до частини п`ятої і шостої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані зокрема: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд звертає увагу, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Позивач не обґрунтував об`єктивних причин, що позбавили його можливості вчасно звернутися до суду з цим позовом. Таким чином, позивачу в порядку усунення вказаного недоліку позовної заяви необхідно надати суду докази, які підтверджують звернення до суду з цією позовною заявою в межах строку, встановленого КАС України, або надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом з доказами на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Окрім цього, відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

З аналізу позовної заяви суд встановив, що позивач просить визнати протиправними дії і скасувати постанови державного виконавця, однак позивач не конкретизує які саме дії позивач просить визнати протиправними. Отже, у зв`язку з чим позивачу варто уточнити позовні вимоги в цій частині.

Згідно з частинами першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи положення статті 169 КАС України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити строк для усунення недоліків позовної заяви.

При цьому необхідно зазначити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 р. у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись статтями 80, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій і скасування постанов.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачу

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання суддею та не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Басай О.В.