Справа № 200/4545/22
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року Справа№200/4545/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2020 №9-0522 (форма Ф).

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2020 №9-0522 (форма Ф).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 25.06.2020 Головним управлінням державної податкової служби у Донецькій області (далі відповідач) прийнято податкове повідомлення-рішення № 9-0522 форма «Ф», яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2020 рік у розмірі 153 374,73 грн. Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення від 25.06.2020 № 9-0522 відповідача - незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач зазначив, що 08 грудня 2010 року, між ним та Святогірською міською радою був укладений договір оренди землі, зареєстрований у Державному підприємстві «Донецька регіональна філія земельного кадастру» при Держкомземі України 08.12.2010 під №71 (далі договір №71), предметом якого є надання орендодавцем (Святогірською міською радою) у строкове платне користування (оренду) позивачу (орендарю) земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 . Згідно п.14 договору №71, вказана ділянка передається позивачу для «реконструкції та функціонування нежитлових будівель та споруд (колишнього курзалу з бібліотекою і танцювальною площадкою) для організації оздоровчо-рекреаційного комплексу. В п.2 договору №71 визначено кадастровий номер :01:001:0760 та розмір земельної ділянки 2,5048 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 292 336,53 гривень (п.5 договору №71). Позивач зазначив, що згідно п.9 договору №71, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі п`ять відсотків від нормативної грошової оцінки, що складає: всього річна 64616,83 грн. на рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. (п.10 договору №71). Пунктом 12 договору №71 передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п.35 договору №71, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Строк дії договору становить 25 років (п.8 договору №71). Позивач звернув увагу на те, що між ним та Краснолиманською міською радою жодних додаткових угод до Договорів оренди землі не укладалося. З огляду на це, зміна розміру орендної плати за землю є протиправною та не відповідає приписам законодавства України. Згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Відповідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Позивач звернув увагу на те, що згідно до умов Договору оренди землі №71 розмір орендної плати повинен складати 64 616,83 грн. на рік. Всупереч цьому, відповідачем визначено зобов`язання за 2020 рік в оскаржуваному повідомленні-рішенні у сумі 153 374,73 грн. Позивач зауважила, що в самому договорі (п.36) сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Тобто одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Враховуючи те, що між сторонами договору оренди будь-яких додаткових угод не укладалось, відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень фактично в односторонньому порядку змінив умови договору в частині визначення (збільшення) розміру орендної плати, що у свою чергу є порушенням умов договору та норм матеріального права, зокрема, ст.651 ЦК України та ст. 23 Закону України «Про оренду землі». Позивач зазначила, що при цьому ст. 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту. Договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов`язковість його виконання сторонами тощо. Суб`єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 20.06.2018 №813/3819/17, - «зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати». Позивач просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 25.06.2020 року №9-0522 (форма «Ф»), яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2020 рік у розмірі 153 374,73 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотання позивача про поновлення процесуальних строків для звернення до адміністративного суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом та поновлений позивачу строк для звернення із позовом до суду. Клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволено. Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до прийняття рішення по справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність кабінету електронного суду у позивача та відповідача, з відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено 17.10.2022 року.

Відповідачем на адресу суду не було надано відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2020 №9-0522 (форма Ф). Враховуючи приписи ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.08.2023 зупинено провадження по адміністративній справі № 200/4545/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2020 №9-0522 (форма Ф), до набрання законної сили судовим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року у справі № 200/1286/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2023 поновлено провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2020 №9-0522 (форма Ф).

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

08 грудня 2010 року, між Позивачем та Святогірською міською радою укладено договір оренди землі, зареєстрований у Державному підприємстві «Донецька регіональна філія земельного кадастру» при Держкомземі України» 08.12.2010р. під №71 (далі Договір), предметом якого є надання Орендодавцем (Святогірською міською радою) у строкове платне користування (оренду) ОСОБА_1 (Орендарю) земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 .

В п. 2 Договору визначено кадастровий номер :01:001:0760 та розмір земельної ділянки - 2,5048га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 292 336,53 грн. (51,59 грн. за 1 кв.м.) (п. 5 Договору).

Договір укладено на 25 років (п. 8 Договору).

Згідно п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 (п`ять) відсотків від нормативної грошової оцінки, шо складає: Всього річна 64 616,83 грн.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 10 Договору).

Пунктом 12 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.14 Договору, вказана ділянка передається Позивачу для реконструкції та функціонування нежитлових будівель та споруд (колишнього курзалу з бібліотекою і танцювальною площадкою) для організації оздоровчо - рекреаційного комплексу.

Відповідно до п. 35 Договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

В рішенні суду у справі з подібними правовідносинами від 06.02.2023 №200/1286/22 було встановлено, що також не оскаржується сторонами по справі, відповідно до даних щодо оренди земель м. Святогірськ станом на 01.01.2017 року доданих до листа від 31.01.2017 року №138/02-21 виконавчим комітетом Святогірської міської ради, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,5048 га, кадастровий номер :01:001:0760, розташована в АДРЕСА_1 , яка відповідно до договору оренди землі від 08 грудня 2010 року, надана у строкове платне користування (оренду) ОСОБА_1 (Орендарю) на 25 років складає 3 067 494,54 грн., орендна ставка 5%, сума орендної плати за всю земельну ділянку на рік складає 153 374,73 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії розрахунку грошових зобов`язань з орендної плати за землю по ОСОБА_1 , інтегрована картка платника податків НОМЕР_1 за 2020 рік. В якій зазначено, що річна сума оренди розраховується як відсоток орендної ставки від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за кожен день користування цією ділянкою. В графі «дата договору строк дії» - договір від 15.10.2010, на 25 років; в графі «кадастровий номер ділянки» - :01:001:0760; в графі «площа ділянки (га)» - 2,5048; в графі «нормативно-грошова оцінка ділянки» - 3 067 494,52 грн.; в графі «орендна ставка (%)» - 5; в графі «сума грошового зобов`язання» - 153 374,73 грн. Зазначений розрахунок був складений головним державним інспектором Слов`янського відділу податків та зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок ГУ ДПС у Донецькій області.

Відповідачем сформовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №9-0522 від 25.06.2020 року на суму 153 374,73 грн. за платежем «орендна плата з фізичних осіб» за 2020 рік.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивачем отримано не було, що вбачається з заяви про поновлення строків пропущеного строку позовної давності, що подається одночасно з позовною заявою наданою на адресу суду разом із позовною заявою представником позивача адвокатом Олійниковим С.І. від 11.10.2022. В той же час з зазначеної заяви вбачається, що позивач про наявність зазначеного спірного податкового повідомлення-рішення дізналася після отримання 12.05.2022 рішення Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №640/36451/21 за позовом ГУ ДПС України у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В рішенні Окружного адміністративного суду м.Києва по справі №640/36451/21 від 02.05.2022 було зазначено наступне, матеріалами справи встановлено, що наявність податкового боргу у відповідача підтверджується наявними у матеріалах справи: детальним розрахунком податкового боргу; корінцем податкової вимоги форми «Ф» від 25 червня 2020 року №9-0522; договором оренди землі від 08 грудня 2010 року №71; витягом з інтегрованої картки платника податків.

В постанові Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №640/36451/21 від 30.09.2022 було зазначено, відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Як вірно було встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 25 червня 2020 року № 9-0522 на загальну суму 153374,73 грн., яка надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку. Вимога не вручена згідно з довідкою про причини невручення - за закінченням терміну зберігання. Отже, зазначена податкова вимога вважається врученою відповідачу.

Отже спірним питанням в даній справі є винесення відповідачем оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС України у Донецькій області від 25.06.2020 №9-0522 форми «Ф», яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2020 рік у розмірі 153 374,73 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, зі змінами та доповненнями, встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Правові засади адміністрування орендної плати за земельні ділянки регламентовані розділом ХІІ Податок на майно Податкового кодексу України.

Згідно пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

При цьому, платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 ПКУ). Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 ПКУ).

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з пп. 287.7 ст. 287 Податкового кодексу України, у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Пунктом 288.4 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Окрім того, статтею 21 Закону України «Про оренду землі», розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Таким чином, як передбачено положеннями Податкового кодексу України, питання щодо встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди земельної ділянки із закріпленням розміру орендної плати в такому договорі оренди, тому саме умови договору (включаючи умову щодо розміру орендної плати) є обов`язковими для виконання сторонами, орендодавець (відповідна рада) має право вимагати сплати, а орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, що є предметом такого договору, у визначеному договором розмірі.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 зазначеного Закону визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Так, ч.1 ст.30 Закону України «Про оренду землі» визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно зі ст. 20 Закону України від 11 грудня 2003 року №1378-ІV «Про оцінку земель», дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст. 23 ЗУ «Про оцінку земель»).

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Щодо сформованого Відповідачем податкового повідомлення-рішення №9-0522 форми «Ф» від 25.06.2020 на суму 153 374,73 грн. за 2020 рік, суд зазначає наступне.

Як було вказано вище, між Позивачем та Святогірською міською радою укладено договір оренди землі, зареєстрований у Державному підприємстві «Донецька регіональна філія земельного кадастру» при Держкомземі України» 08.12.2010р. під №71, предметом якого є надання Орендодавцем (Святогірською міською радою) у строкове платне користування (оренду) ОСОБА_1 (Орендарю) земельної ділянки. В пункті 2 Договору визначено кадастровий номер :01:001:0760 та розмір земельної ділянки - 2,5048га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 1 292 336,53 грн. (51,59 грн. за 1 кв.м.) (п.5 Договору). Договір укладено на 25 років (п.8 Договору).

Згідно пункту 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 (п`ять) відсотків від нормативної грошової оцінки, шо складає: Всього річна 64 616,83 грн.

Відповідно до даних щодо оренди земель м. Святогірськ станом на 01.01.2017 року доданих до листа від 31.01.2017 року №138/02-21 виконавчим комітетом Святогірської міської ради, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,5048га, кадастровий номер :01:001:0760, розташована в м. Святогірськ, вул. 60 років Жовтня, 17-«А», складає 3 067 494,54 грн., орендна ставка 5%, сума орендної плати за всю земельну ділянку на рік складає 153 374,73 грн.

На підставі викладеного відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №9-0522 від 25.06.2020 на суму 153 374,73 грн. за платежем «орендна плата з фізичних осіб» за 2020 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення вважається отриманим позивачем, відповідно до висновків викладених у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №640/36451/21 від 30.09.2022, які були зазначені вище.

З аналізу наведених норм ПК України можна зробити висновок, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка є базою оподаткування. Диспозиція статті 288 ПК України чітко розрізняє розмір орендної плати (яка визначається договором) та річну суму платежу (яка, в свою чергу, не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру). Тобто, незалежно від того, чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення розміру орендної плати, ПК України вимагає, щоб річна сума платежу з орендної плати за земельну ділянку була не меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 цього Кодексу, до моменту внесення до договору оренди відповідних змін, розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування означених вище норм матеріального права у спорах цієї категорії, міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 2 грудня 2014 року (справа № 21-274а14), 7 квітня 2015 року (справа №21-117а15), 14 квітня 2015 року (справа № 21-165а15), 24 квітня 2015 року (справа № 21-131а15).

Від вказаного вище правового висновку Верховний Суд у встановленому КАС України порядку не відступав, навпаки, аналогічний підхід до розуміння норм права, зокрема, й підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, було підтримано Верховним Судом у постановах від 18 березня 2019 року (справа №823/219/18), від 16 квітня 2019 року (справа №2140/1586/18), від 11 червня 2019 року (справа №826/17049/16), від 10 жовтня 2019 року (справа №824/2281/15-а), від 17 вересня 2020 року (справа №160/3242/19), від 2 грудня 2020 року (справа №160/2705/19).

Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки землі, яка є базою оподаткування для плати за землю, змінюється річна сума податкового зобов`язання по земельному податку та орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Отже, відповідач правомірно у спірних правовідносинах проводив розрахунок розміру орендної плати виходячи з нормативної грошової оцінки вказаної органом місцевого самоврядування, відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №9-0522 форми «Ф» від 25.06.2020 на суму 153 374,73 грн. є правомірним та не підлягає скасуванню.

Стосовно зазначених позивачем у його позовній заяві правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №813/3819/17, суд зазначає, оскільки правовідносини у даних справах не є подібними, адже у наведеній справі судом досліджувалося питання, пов`язане з індексацією нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідно виключає можливість застосування наведеної правової позиції у цій справі у порядку, передбаченому ч.5 ст.242 КАС України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч.1,2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

В ухвалі Донецького окружного адміністративного суду при відкритті провадження по справі від 17 жовтня 2022 року було зазначено, що враховуючи положення п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, позивачу необхідно сплатити суму судового збору який дорівнює - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову дорівнює 153 374,00грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481,00грн. Таким чином позивачу за подання адміністративного позову необхідно було сплатити 1534,00грн. Даною ухвалою клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору було задоволено. Ухвалено відстрочити позивачу сплату судового збору до прийняття рішення по справі.

Рішенням суду позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, отже позивачу за подання даного адміністративного позову необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1534,00 грн. за реквізитами зазначеними на сайті Донецького окружного адміністративного суду - https://adm.dn.court.gov.ua/sud0570/gromadyanam/tax/.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2020 №9-0522 (форма Ф) відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 534 (одна тисяча п`ятсот тридцять чотири) гривні 00 копійок за наступними реквізитами: Отримувач коштів - Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101; Код отримувача (код за ); Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача UA4005658; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 жовтня 2023 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець