Справа № 420/18614/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.04.2023 року № 1-1505, та від 27.04.2023 року № 1-1505, винесені Головним управлінням ДПС в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що контролюючим органом безпідставно нарахована сума податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (об`єкти нежитлової нерухомості), оскільки не враховано, що нежитлові приміщення, які належать йому на праві власності, відносяться до будівель (споруд), призначених для використання у сільськогосподарській діяльності, та відповідно в силу приписів пп. ж пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування..

Відповідач - Головне управління ДПС у Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід. № ЕП/32215/23 від 17.08.2023 р.), наголошуючи, зокрема, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесенні виключно за нерухоме майно яке належить саме позивачу на праві власності, та на момент формування податкових повідомлень-рішень була відсутня інформація, яка підтверджувала віднесення нежитлових приміщень, до приміщень класу «Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/18614/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у володінні бабусі ( ОСОБА_2 ), та дідуся ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_1 наявні земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 0,4973 га, кадастровий номер: :02:001:0454, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка належить бабусі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 469654;

- земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер: :02:001:0455, розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить бабусі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 469655;

- земельна ділянка площею 0,5309 га, кадастровий номер: :02:002:0060, розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка належить дідусю ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 529023;

земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер: :02:002:0059, розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить дідусю ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 529024.

Вищеокреслені земельні ділянки використовуються спільно для ведення особистого селянського господарства.

Факт родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 підтверджується копією Свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 18.06.1997 р., та копією Свідоцтва про народження батька ОСОБА_5 , серії НОМЕР_2 від 01.02.1969 р., з якого вбачається, що бабусею та дідусем позивача є - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові будівлі, об`єкти житлової нерухомості загальною площею 1992,6 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Набуття права власності 03.09.2020 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8. Вищевказані будівлі та споруди складаються з: вівчарика А загальна площа 395,4 кв.м.; вівчарика Б загальна площа 1119,1 кв.м.; вівчарика В загальна площа 478,1 кв.м.

Згідно Довідки № 06-19/306 від 21.02.2023 року Сергієвської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, направленої до Головного управління ДПС в Одеській області, об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля (коровник) згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 222519165; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1992,6 кв.м. перебуває в приватній власності (спільна часткова власність) гр. ОСОБА_1 , розмір частки 30/100 та використовується його співвласником як склад зберігання готової сільськогосподарської продукції

27.04.2023 року, з урахуванням вимог п.п. 266.7.1, п. 266.7 ст.266 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС в Одеській області були винесені податкові повідомлення-рішення форми «Ф»:

- № 1-1505 щодо визначення (нарахування) суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 35866,80 грн.

- № 1-1505 щодо визначення (нарахування) суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 38855,70 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення про визнання суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, протиправними, позивач звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області форми Ф від 27.04.2023 року № 1-1505, та від 27.04.2023 року № 1-1505, винесені контролюючим органом неправомірно, безпідставно, та всупереч положенням чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

За приписами статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.

Підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Правовий аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Суд зауважує, що встановлена підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Отже, із встановленого вище вбачається, що для застосування підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України необхідно з`ясувати, по-перше, що власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди), є сільськогосподарським товаровиробником, а по-друге, що об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Зокрема, судом встановлено, що у володінні бабусі ( ОСОБА_2 ), та дідуся ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_1 наявні земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 0,4973 га, кадастровий номер: :02:001:0454, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка належить бабусі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 469654;

- земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер: :02:001:0455, розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить бабусі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 469655;

- земельна ділянка площею 0,5309 га, кадастровий номер: :02:002:0060, розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка належить дідусю ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 529023;

земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер: :02:002:0059, розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить дідусю ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 529024.

Вищеокреслені земельні ділянки використовуються спільно для ведення особистого селянського господарства.

Факт родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 підтверджується копією Свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 18.06.1997 р., та копією Свідоцтва про народження батька ОСОБА_5 , серії НОМЕР_2 від 01.02.1969 р., з якого вбачається, що бабусею та дідусем позивача є - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові будівлі, об`єкти житлової нерухомості загальною площею 1992,6 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Набуття права власності 03.09.2020 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8. Вищевказані будівлі та споруди складаються з: вівчарика А загальна площа 395,4 кв.м.; вівчарика Б загальна площа 1119,1 кв.м.; вівчарика В загальна площа 478,1 кв.м.

Також, згідно наявної у справі Довідки № 06-19/306 від 21.02.2023 року Сергієвської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, направленої до Головного управління ДПС в Одеській області, об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля (коровник) згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 222519165; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1992,6 кв.м. перебуває в приватній власності (спільна часткова власність) гр. ОСОБА_1 , розмір частки 30/100 та використовується його співвласником як склад зберігання готової сільськогосподарської продукції.

Так, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва"; 1271.2 "Будівлі для птахівництва"; 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна"; 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні"; 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства"; 1271.7 "Будівлі рибного господарства"; 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва"; 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

Отже, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.

Суд зауважує, що згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові будівлі, об`єкти житлової нерухомості загальною площею 1992,6 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказані будівлі та споруди складаються з: вівчарника А загальна площа 395,4 кв.м.; вівчарника Б загальна площа 1119,1 кв.м.; вівчарника В загальна площа 478,1 кв.м.

Згідно Довідки № 06-19/306 від 21.02.2023 року Сергієвської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, направленої до Головного управління ДПС в Одеській області, об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля (коровник) згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 222519165; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1992,6 кв.м. перебуває в приватній власності (спільна часткова власність) гр. ОСОБА_1 , розмір частки 30/100 та використовується його співвласником як склад зберігання готової сільськогосподарської продукції.

Також, відповідно до Довідки № 06-19/1356 від 23.08.2023 року Сергієвської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, направленої до Головного управління ДПС в Одеській області, вбачається, що об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 222519165; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1992,6 кв.м. перебуває в приватній власності (спільна часткова власність) гр. ОСОБА_1 , розмір частки 30/100, та використовується власником зазначеної частки як склад зберігання готової сільськогосподарської продукції з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно по теперішній час.

Таким чином, з наведеного вбачається, шо нежитлові будівлі (вівчарники), які належить позивачу на праві власності, за вимогами ДК 018-2000 віднесені до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", та використовуються ним безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником.

Так, Верховним Судом у Постанові від 09.05.2023 у справі №380/10802/22 зазначено, що норми податкового законодавства не покладають на платника податку обов`язок отримати від Державного підприємства "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві" експертний висновок щодо правильності класифікації наявних у власності особи об`єктів нерухомості за державним класифікатором ДК 018:2000, проте, такі дії платника могли б спростити процес податкового адміністрування податку на нерухомість.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок доказування правомірності свого рішення в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача.

Відповідач у межах спірних правовідносин не довів, що спірна будівля, яка належать позивачу на праві власності, не є будівлею сільськогосподарського призначення. Окрім того, здійснюючи донарахування податку, контролюючий орган не довів, зокрема, чим він керувався при визначенні позивачу розміру податкового зобов`язання, який документ щодо класифікації будівель і споруд використав, чому на стадії податкового адміністрування (контролю) не отримав інформацію щодо класифікації будівель від компетентної установи, що у свою чергу вказує на недотримання відповідачем як суб`єктом владних повноважень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при прийнятті рішень.

Податковим органом не доведено також, що позивач впродовж спірного періоду використовував належний йому на праві власності об`єкт нерухомості у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської діяльності, спосіб.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що нежитлова будівля, яка належить позивачу на праві власності, не є об`єктом оподаткування відповідно до пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Таким чином, зважаючи на викладене, оскільки позивач звільнений від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.04.2023 року № 1-1505, та від 27.04.2023 року № 1-1505, Головного управління ДПС в Одеській області, є ґрунтовними, та правомірними, натомість оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми Ф від 27.04.2023 року № 1-1505, та від 27.04.2023 року № 1-1505, - є протиправними, а отже підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними, та скасування податкового повідомлення-рішення, є правомірними, а отже, підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 27.04.2023 року № 1-1505, та від 27.04.2023 року № 1-1505.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 27.10.2023 р., з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період часу з 21.09.2023 р. по 23.10.2023 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко