Справа № 120/12983/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 р. Справа № 120/12983/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Ребесайло С.О.,

представника позивача Антощука В.Д.,

представника відповідача Дмитрук Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2023 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі ГУНП у Вінницькій області, відповідач), у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Вінницькій області від 07.07.2023 № 984 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Вінницькій області від 17.07.2023 № 97 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції;

- поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (далі СПД № 1) відділення поліції № 1 (далі ВП № 1) Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що пунктом 1 наказу начальника ГУНП у Вінницькій області від 07.07.2023 № 984 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1 пунктів 1, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1, абзацу 6 пункту 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 10 розділу 2, пунктів 4.1. та 4.3. розділу 5 посадової Інструкції, а наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 17.07.2023 № 97 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач вважає, що його звільнено з роботи незаконно та за відсутності підстав для звільнення.

Позивач не погоджується з висновком службового розслідування про те, що 30.06.2023 він перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння та зазначає, що така підозра виникла у керівництва відділку поліції через стомлений вигляд позивача. При цьому позивач заперечує факт вживання алкогольних напоїв того дня, а своє перебування у шашличній в компанії інших чоловіків, які випивали, пояснює тим, що він намагався отримати оперативну інформацію щодо незаконного розповсюдження наркотичних засобів.

Також позивач звертає увагу на те, що відповідно до службової характеристики він користується авторитетом та повагою серед колег по роботі та населення району, володіє аналітичним мисленням і на посаді дільничного інспектора зарекомендував себе з позитивної сторони, що не було враховано під час накладення дисциплінарного стягнення.

Ухвалою суду від 25.08.2023 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та зазначає, що 30.06.2023 до ГУНП у Вінницькій області звернувся начальник СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_2 щодо перебування капітана поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння. З метою надання практичної допомоги для документування виявленого порушення службової дисципліни на місце події виїхали працівники Управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області (далі УГІ ГУНП). Прибувши до СПД № 1 близько 16:30 год 30.06.2023 відповідні працівники виявили, що ОСОБА_1 перебував у службовому кабінеті ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння очей). На неодноразові пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння позивач відмовився, але водночас визнав факт вживання алкогольних напоїв. Відтак було складено акт про відмову капітана поліції ОСОБА_1 від добровільного проходження медичного освідування (огляду) у зв`язку з підозрою щодо перебування на службі (роботі) у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також акт про перебування капітана поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння. З обома актами позивач ознайомився під підпис та при цьому будь-яких зауважень не мав.

Відповідач вказує на те, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин вищезазначеної події, наказом ГУНП у Вінницькій області від 30.06.2023 № 976 було призначено службове розслідування. За результатами його проведення шляхом відібрання письмових пояснень, витребування і отримання документів, дослідження наявних відеоматеріалів підтверджено вчинення позивачем грубого порушення службової дисципліни, що має ознаки дисциплінарного проступку, яке виразилось у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння. Водночас відповідач звертає увагу на те, що сам позивач визнав, що він вживав алкогольні напої у робочий час, але відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки розумів, що буде позитивний показник.

Відповідач зазначає, що під час призначення дисциплінарного стягнення враховувалися характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`яшують та обтяжують відповідальність, попередня поведінка поліцейського, його ставлення до служби та характеристика. Разом з тим відповідач наголошує, що в силу приписів ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту НП України перебування поліцейського на службі у стані алкогольного сп`яніння не може вважатись незначним дисциплінарним проступком, а згідно з вимогами пункту 1 наказу НП України від 19.07.2022 № 507 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції" за результатами службових розслідувань за фактами перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння до винних поліцейських слід застосовувати найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності звільнення зі служби в поліції.

Таким чином, відповідач вважає оскаржувані накази правомірними та просить суд відмовити у задоволенні позову.

28.09.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами та аргументами відповідача та зазначає, що 30.06.2023 ближче до обідньої перерви до нього зателефонував знайомий, який повідомив, що має дуже важливу інформацію, яку він зможе повідомити при зустрічі. Позивач погодився на зустріч, яка відбулася у закладі "Шашлична" за межами смт. Піщанка. Під час розмови знайомий повідомив позивачу про те, що у с. Студена Тульчинського району є особа, яка займається незаконним обігом наркотичних засобів. Відтак позивач зауважує, що у такий спосіб він безпосередньо виконував покладені на нього, як на поліцейського, повноваження та вживав заходів для виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень.

Крім того, позивач зазначає, що знайомий запропонував йому пообідати, на що позивач погодився. Також позивач визнає, що йому пропонували вживати алкогольні напої, але він відмовився. В цей момент до столу підійшов начальник СПД № 1 підполковник поліції ОСОБА_2 , який запитав чи вживає позивач алкогольні напої, на що отримав негативну відповідь та після цього пішов. Через деякий час ОСОБА_3 повернувся разом з начальником ВП № 1 підполковником поліції ОСОБА_4 . Вони повідомили про необхідність поїхати з ними до відділку поліції, на що позивач погодився. Згодом до кабінету Фомика також прибули працівники УГІ ГУНП, які спілкувалися з позивачем із використанням портативного відеореєстратора, про що позивачу було відомо. Під час цієї розмови позивач повідомив їм усі обставини, які відбулися того дня. Водночас позивач заперечує, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння і вважає, що такий стан був помилково сприйнятий через втому позивача та стресову ситуацію, в якій він опинився. Як зазначає позивач, відчуття тиску і надмірне хвилювання вплинули на його здатність об`єктивно оцінювати ситуацію та вибирати правильні слова і дії, що своєю чергою призвело до передачі неточної інформації.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві та відповіді на відзив. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представниця відповідача в судовому засіданні позов заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, зокрема дослідженні в судовому засіданні матеріали відеофіксації події, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України в період з березня 2009 року до листопада 2015 року. З листопада 2015 року позивач проходив службу в Національній поліції України та перебував на різних посадах, зокрема з 26.05.2023 на посаді дільничного офіцера поліції СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області. Спеціальне звання позивача капітан поліції.

Наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 30.06.2023 № 976 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування за фактом можливого вчинення дисциплінарного проступку дільничним офіцером поліції СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 .

Підставою для службового розслідування став рапорт начальника СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 від 30.06.2023, у якому повідомлялося про перебування капітана поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Для проведення службового розслідування вищевказаним наказом утворено відповідну дисциплінарну комісію. Водночас на час проведення службового розслідування капітана поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків.

З наказом про призначення службового розслідування позивача ознайомлено під підпис 03.07.2023.

Проведеним розслідуванням встановлено, що відповідно до розстановки нарядів несення служби працівниками ВП № 1 та СПД № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_1 заступив на добове чергування 27.06.2023, а відтак 28.06.2023 відпочивав.

29.06.2023 та 30.06.2023 капітан поліції ОСОБА_1 мав перебувати на службі з дотриманням розпорядку робочого дня, затвердженого наказом ГУНП у Вінницькій області від 02.07.2020 № 861, згідно з яким тривалість робочого дня у підрозділах ГУНП у Вінницькій області з 09:00 до 18:00 год, тривалість обідньої перерви з 13:00 до 13:45 год, вихідні дні субота та неділя.

Разом з тим, як підтверджено рапортами та поясненнями начальника СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 , а також начальника ВП № 1 Тульчинського РВП підполковника поліції ОСОБА_4 , капітан поліції ОСОБА_1 30.06.2023 був відсутній на території обслуговування. На телефонний дзвінок о 10:58 год ОСОБА_1 повідомив, що знаходиться в лікарні, проходить флюорографічне обстеження для подальшого проходження диспансеризації, а тому прибуде на службу після цього. Оскільки ОСОБА_1 до виконання своїх службових обов`язків не приступив, ОСОБА_2 особисто було здійснено його пошук та о 13:56 год виявлено в закладі "Шашлична" за межами населеного пункту смт. Піщанка під час вживання спиртних напоїв з цивільними особами у службовий час. Цей факт зафіксовано ОСОБА_2 на портативний відеореєстратор. На запитання ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо того, чому він не перебуває на службі та чи вживав спиртні напої, ОСОБА_1 відповів, що спиртне не вживав. Водночас на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння останній відмовився. Про цей випадок ОСОБА_2 повідомив начальника ВП № 1 Тульчинського РВП підполковника поліції ОСОБА_5 , заступника начальника з превентивної діяльності Тульчинського РВП підполковника поліції ОСОБА_6 , заступника начальника УПД ГУНП майора поліції ОСОБА_7 та керівництво УГІ ГУНП.

Близько 15:20 год 30.06.2023 до місця перебування капітана поліції ОСОБА_1 у шашличній прибув підполковник поліції ОСОБА_4 спільно з підполковником поліції ОСОБА_2 та поліцейським офіцером громади Тульчинського РВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 . Побачивши ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 здивувався та почав говорити, що спирті напої вживав з тією метою, щоб отримати оперативну інформацію.

Надалі ОСОБА_1 було доставлено до приміщення СПД № 1 з метою з`ясування причин його неправомірної поведінки під час служби. Через деякий час також прибули працівники УГІ ГУНП, а саме старший інспектор ВСР майор поліції ОСОБА_11 та старший інспектор ВП капітан поліції ОСОБА_12 . Враховуючи наявність у капітана поліції ОСОБА_1 очевидних ознак алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а також за допомогою газоаналізатора "Drager", на що ОСОБА_1 надав категоричну відмову. Після цього складено акт про відмову капітана поліції ОСОБА_1 від добровільного проходження медичного освідування (огляду) у зв`язку з підозрою щодо перебування на службі (роботі) у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також акт про перебування капітана поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння. Капітан поліції ОСОБА_1 був ознайомлений з актами під підпис та будь-яких зауважень при цьому не висловлював.

Під час службового розслідування від капітана поліції ОСОБА_1 було відібрано письмові пояснення від 03.07.2023, у яких він визнав, що під час служби 30.06.2023 вживав алкогольні напоїв (випив бокал пива), а також підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вживав спиртне та думав, що результат огляду буде позитивним. Водночас капітан поліції ОСОБА_1 ствердно відповів на запитання про те, чи ознайомлений він з вимогами про заборону перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння та чи відомо йому про відповідальність, яка настає за вчинення таких дій.

Крім того, з приводу можливого дисциплінарного проступку капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарною комісією було опитано працівників поліції, які були очевидцями відповідних подій, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інших, які підтвердили факт відсутності капітана поліції ОСОБА_1 на службі 30.06.2023, виявлення його місця перебування в робочий часу закладі "Шашлична" в компанії чоловіків (цивільних громадян), які відпочивали та розпивали спиртні напої, а також подальше доставлення ОСОБА_1 у СПД № 1, де він у присутності працівників УГІ ГУНП відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, попри визнання ним факту вживання спиртних напоїв (горілки) та наявність у нього очевидних ознак алкогольного сп`яніння.

Також, як видно з матеріалів службового розслідування, дисциплінарна комісія дослідила (переглянула) відеозаписи з мобільного телефону ОСОБА_2 та портативних відеореєстраторів, закріплених за СПД №1 та УГІ ГУНП, на яких зафіксовано перебіг подій, які мали місце 30.06.2023, зокрема виявлення капітана поліції ОСОБА_1 у робочий час в шашличній з ознаками алкогольного сп`яніння, його подальшу відмову від проходження освідування (огляду) на стан сп`яніння та неодноразове усне підтвердження ним факту вживання спиртних напоїв.

Відтак, оцінивши зібрані в ході службового розслідування дані, дисциплінарна комісія визнала встановленим факт порушення капітаном поліції ОСОБА_1 . Присяги поліцейського та вимог законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, зокрема Дисциплінарного статуту НП України, Закону України "Про Національну поліцію" та Правил етичної поведінки поліцейських, та вчинення ним грубого дисциплінарного проступку, який виразився у перебуванні на службі в стані алкогольного сп`яніння та відмові у проходженні огляду на стан сп`яніння.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісію запропоновано застосувати до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, визнавши такий захід пропорційним тяжкості скоєного поліцейським проступку.

На підставі висновку службового розслідування, який затверджено 07.07.2023, наказом ГУНП у Вінницькій області від 07.07.2023 № 984 вирішено застосувати до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У зв`язку з реалізацією вказаного дисциплінарного стягнення, наказом ГУНП у Вінницькій області від 17.07.2023 № 97 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", з 17.07.2023.

З вищезазначеними наказами позивача ознайомлено під підпис 17.07.2023.

Вважаючи звільнення з роботи незаконним, позивач 17.08.2023 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом (надіславши позовну заяву поштою).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України № 580-VIII від 02 липня 2015 року "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02 липня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону № 580-VІІІ встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), у частині 1 статті якого визначено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, як закріплено у частині другій статті 1 Дисциплінарного статуту, ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком, як визначено у статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначається Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом МВС від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок № 893).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

За приписами п. 4 вказаного Розділу цього Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 2 розділу VI цього Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 7 Порядку № 893 визначено, що висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).

Приписами частин третьої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

За правилами частин першої та четвертої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для звільнення позивача ОСОБА_1 зі служби в поліції слугував висновок службового розслідування від 07.07.2023, проведеного за фактом порушення позивачем службової дисципліни.

Згідно з цим висновком позивач порушив Присягу поліцейського, вимоги частини 1 пунктів 1, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини 1, абзацу 6 пункту 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 10 розділу 2, пунктів 4.1. та 4.3. розділу 5 посадової Інструкції та вчинив дисциплінарний проступок, який виразився у перебуванні на службі в стані алкогольного сп`яніння.

Перевіряючи обґрунтованість зазначеного висновку, суд враховує, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Водночас службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють.

Тобто поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції.

Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.06.2021 у справі №815/2705/16, у постанові від 22.09.2022 у справі №420/4977/20.

Відповідно до змісту Присяги поліцейського, текст якої наведено у ст. 64 Закону № 580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліцію, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

За приписами п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з п.п. 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону № 580-VІІІ, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Крім того, Правилами етичної поведінки поліцейських, що затверджені наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016 (далі Правила), передбачено, що поліцейський, під час виконання службових обовязків, повинен професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноваженьта в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного .

В контексті спірних правовідносин суд вважає за необхідне наголосити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національну поліцію, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Зазначена правова позиція знаходить своє відображення в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 у справі № 825/1902/16, від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 26.01.2021 у справі № 2140/1342/18.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, підставою для призначення службового розслідування щодо позивача стало надходження 30.06.2023 до ГУНП у Вінницькій області рапорту від начальника СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 , який є безпосереднім керівником позивача, щодо розпивання останнім спиртних напоїв у робочий час та його перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Для перевірки отриманої інформації та документування можливого порушення поліцейським службової дисципліни на місце події прибули уповноважені посадові особи УГІ ГУНП. В їх присутності позивач визнав факт вживання алкогольних напоїв (горілки), але разом з тим відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як у медичному закладі, так і з використанням газоаналізатора "Drager".

Враховуючи отриману відмову, інспекторами УГІ ГУНП Косовським В. та ОСОБА_18 в присутності позивача, а також начальника СПД № 1 ОСОБА_13 та інспектора сектору кадрового забезпечення Тульчинського РВП ОСОБА_19 складено акт про відмову капітана поліції ОСОБА_1 від добровільного проходження медичного освідування (огляду) у зв`язку з підозрою щодо перебування на службі (роботі) у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння (акт зареєстровано в УГІ ГУНП 30.06.2023 за № 684/37-01-2023) та акт про перебування капітана поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння (акт зареєстровано в УГІ ГУНП 30.06.2023 за № 685/37-01-2023).

З вказаними актами позивач був ознайомлений та підписав їх без зауважень.

Проведеним у подальшому службовим розслідуванням встановлено, що 30.06.2023, у робочий період часу, позивач перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

За наслідком системного аналізу матеріалів службового розслідування та дослідження в судовому засіданні відеозаписів фіксації події, суд доходить висновку, що дисциплінарною комісією підтверджено порушення позивачем службової дисципліни.

Суд зауважує, що положення статей 8, 18 Закону України "Про Національну поліцію", а також приписів Правил етичної поведінки поліцейських покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач у силу своїх службових обов`язків був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції.

З огляду на наведені вище правові норми та встановлені висновком службового розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що знайшли своє підтвердження під час розгляду цієї справи, суд приходить до переконання, що відповідач правомірно застосовував до позивача дисциплінарне стягнення у зв`язку із підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку.

Доводи позивача про відсутність достатніх й належних доказів порушення ним службової дисципліни є необґрунтованими та спростовуються висновком службового розслідування, який складений на підставі обставин, підтверджених відповідними матеріалами, поясненнями свідків, відеозаписами.

Суд зазначає, що фактичною підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало допущення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді грубого порушення службової дисципліни та вчинення дій, які дискредитують звання працівника поліції, а саме перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння.

І хоча позивач не визнає цієї обставини, суд вважає, що вона повністю доводиться зібраними під час службового розслідування матеріалами, зокрема:

- письмовими поясненнями начальника СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ОСОБА_2 , його заступника ОСОБА_14 , начальника ВП № 1 Тульчинського РВП ОСОБА_4 та інших опитаних поліцейських;

- письмовими поясненнями самого позивача, наданими 03.07.2023, в яких позивач визнає факт вживання під час несення служби 30.06.2023 алкогольних напоїв (пива), а також те, що йому пропонували пройти огляду на стан сп`яніння, від якого позивач відмовився, побоюючись позитивного результату;

- актом від 30.06.2023, яким засвідчено факт перебування позивача на службі з явними зовнішніми ознаками стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітко виражена мова, почервоніння очей);

- актом від 30.06.2023, яким засвідчено відмову позивача від добровільного проходження медичного освідування (огляду) у зв`язку з підозрою щодо його перебування на службі (роботі) у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння;

- відеозаписами події від 30.06.2023, якими підтверджуються встановлені під час службового розслідування обставини і на яких, зокрема, зафіксовано, що позивач в робочий час знаходився у шашличній в компанії чоловіків за розпиванням алкогольних напоїв, при цьому мав виражені ознаки стану алкогольного сп`яніння та в подальшому у приміщенні відділку поліції за місцем несення служби категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча неодноразово усно визнавав, що вживав цього дня спиртні напої (горілку);

- ненаданням позивачем документів щодо проходження 30.06.2023 медичного огляду на стан сп`яніння у відповідних медичних закладах в порядку самозвернення, які б могли спростувати факт перебування позивача цього дня у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з огляду на встановлені службовим розслідуванням обставини, суд приходить до переконання, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні ним дій, які є несумісними з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських, та підривають авторитет поліції.

Суд відхиляє надані позивачем під час розгляду справи пояснення про те, що його втомлений стан був хибно сприйнятий як стан сп`яніння. Відповідні пояснення суд вважає надуманими і такими, що спрямовані на уникнення встановленої законом відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок. Водночас суд враховує, що такі пояснення позивач не надав ані 30.06.2023 безпосередньо під час його виявлення на службі з ознаками стану алкогольного сп`яніння, ані під час службового розслідування, і лише у суді почав обґрунтовувати ними заявлені позовні вимоги, що свідчить про нещирість таких пояснень та їх безпідставний характер.

Щодо начебто тиску на позивача, що і спричинило додаткове хвилювання та вплинуло на його здатність чітко висловлюватися та мислити логічно, в тому числі зізнаватися у тому, що він вживав спиртні напоїв у робочий час, то суд доводи позивача в цій частині оцінює критично та до уваги не бере.

Переглядом у судовому засіданні матеріалів відеофіксації події судом не виявлено жодних ознак того, що його колеги по службі чи працівники УГІ ГУ НП поводилися з позивачем неправомірно чи в будь-який спосіб впливали на позивача з метою спонукання його до визнання факту вживання алкогольних напоїв під час служби. На думку суду, спілкування з позивачем та фіксація виявленого порушення службової дисципліни відбувалися у звичайному робочому режимі, при цьому позивач знав, що ведеться відеозапис, висловлювався вільно, неодноразово зазначав, що він усвідомлює, що вчинив неправильно, але разом з тим намагався виправдати свій стан сп`яніння певними об`єктивними (поважними) причинами.

Крім того, суд враховує, що перед відібранням пояснень від 03.07.2023 позивачу роз`яснювалося право на відмову від давання показань щодо себе, гарантоване статтею 63 Конституції України, однак позивач погодився надати пояснення у зв`язку з проведенням службового розслідування та у таких поясненнях визнав факт вживання алкогольних напоїв під час служби 30.06.2023. Водночас позивач не зазначав про те, що на нього будь-хто чинив якийсь тиск чи поводився з ним неправомірно.

Зрештою, не надано суду доказів того, що позивач після виявлення та фіксації порушення службової дисципліни 30.06.2023 звертався зі скаргами на посадових осіб ВП № 1 Тульчинського РВП або УГІ ГУНП.

Щодо пояснень позивача, які фактично зводяться до того, що він зустрівся у шашличній зі знайомим та вимушено вживав спиртні напоїв, оскільки "здобував оперативну інформацію", то такі суд теж відхиляє як такі, що, по-перше, не підтверджені жодними належними й допустимими доказами, а, по-друге, не спростовують висновків службового розслідування про перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час слжуби.

При цьому суд враховує, що позивач не є оперативним працівником та не отримував від керівництва наказу щодо отримання такої інформації. Ба більше, з матеріалів справи видно, що позивач навіть не погоджував такі свої дії з безпосереднім керівництвом, яке, не виявивши позивача на службі, ініціювало його пошук та встановлення місця перебування.

Відтак доводи позивача в цій частині суд розцінює як такі, що спрямовані на виправдання своїх незаконних дій під час несення служби.

Щодо перебування позивача вранці 30.06.2023 у лікарні з метою проходження флюорографічного обстеження у зв`язку з плановою диспансеризацією, то доводи позивача в цій частині, знову-таки, нічим не підтверджуються. До того ж, на думку суду, ця обставина немає жодного визначального значення для вирішення справи, оскільки позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за відсутність на службі 30.06.2023 більше 3 годин, а за перебування у робочий час цього дня в стані алкогольного сп`яніння. Тим паче, що під час розгляду справи відповідач повністю спростував твердження позивача в цій частині, надавши документи, які свідчать про те, що профілактичний медичний огляд співробітники СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП, в тому числі позивач, мали проходити у період з 3 до 5 липня 2023 року.

Позивач також зазначає, що при накладенні на нього дисциплінарного стягнення відповідач не врахував позитивні якості позивача, як поліцейського, а також його позитивну характеристику.

Однак суд з вказаними доводами не погоджується та вважає, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, і такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

При цьому відповідач врахував, як це передбачено чинним законодавством, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Щодо службової характеристики позивача, то така теж витребовувалась під час проведення службового розслідування та, відповідно, бралася до уваги дисциплінарною комісією.

Разом з тим позивач помилково вважає таку характеристику позитивною, адже її зміст засвідчує протилежне. Попри зазначення у характеристиці окремих сильних сторін позивача, у ній також йдеться про те, що позивач не завжди реагує на критику та зауваження, правильних висновків для себе не робить, до виконання посадових обов`язків відноситься посередньо, морально не стійкий, порушує службову дисципліну.

Привертає у характеристиці й інша важлива обставина, а саме те, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема наказом ГУНП у Вінницькій області № 1965 від 13.10.2021 до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільненні із займаної посади за перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що дисциплінарна комісія обґрунтовано констатувала у висновку службового розслідування, що позивач за місцем проходження служби характеризується негативно.

Крім того, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що позивач допустив грубий дисциплінарний проступок, за який підлягає застосуванню найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності.

Адже у цьому випадку вина позивача у вчиненні такого проступку проявилася в прямому умислі, оскільки позивач свідомо допускав настання несприятливих наслідків вчинених дій і таке порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, яке категорично забороняє поліцейському перебувати на службі у стані алкогольного сп`яніння (п. 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статусу, абз. 7 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, п. 27 розділу 2 Посадової інструкції дільничного офіцера СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП, численні внутрішні накази НП України та ГУНП у Вінницькій області).

З урахуванням викладеного вище, суд вважає правомірним висновок службового розслідування про те, що позивачем вчинено діяння, несумісне зі службою в поліції та його посадою, оскільки ним було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Отже, оскільки на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції у зв`язку із вчиненням істотного дисциплінарного проступку, відсутні підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів відповідача № 984 від 07.07.2023 та № 97 о/с від 17.07.2023.

Інші позовні вимоги не підлягають задоволенню як похідні.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються індивідуально-виражені права позивача.

Водночас право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені рішенням, дією або бездіяльністю відповідача у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених в цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 143, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Театральна, буд. 10, м. Вінниця, 21050);

Повне судове рішення складено 30.10.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович