Справа № 200/4115/23
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Справа№200/4115/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо незарахування до пільгового стажу за списком №1 стаж за періоди з 03.09.2001 по 18.01.2005, з 08.09.2004 по 16.09.2004, з 04.12.2006 по 11.12.2006, з 17.04.2005 по 04.05.2006; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за списком №1 стаж за періоди з 03.09.2001 по 18.01.2005, з 08.09.2004 по 16.09.2004, з 04.12.2006 по 11.12.2006, з 17.04.2005 по 04.05.2006.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без виклику учасників справи. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області копію пенсійної справи, рішення про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року до участі у справі №200/4115/23 в якості в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що перебуває на обліку відповідача як пенсіонер по інвалідності внаслідок професійного захворювання. Зазначив, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу за Списком 1 період навчання з 03.09.2001 по 18.01.2005 згідно з дипломом від 18.01.2005 НОМЕР_1 , період навчання в учбовому пункті ВП Шахта О.Г. Стаханова ДП Красноармійськвугілля з 08.09.2004 по 16.09.2004 та з 04.12.2006 по 11.12.2006, та період служби в армії з 17.04.2005 по 04.05.2006 року. Бездіяльність відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком 1 зазначених періодів вважає протиправною, просив задовольнити позов.

Відповідачем 1 через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява ОСОБА_1 від 03.01.2023 надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області було розглянуто заяву позивача. Отже, заяву позивача від 03.01.2023 було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 на дату призначення пенсії становить 50 років 6 місяців 7 дів. Пільговий стаж роботи за Списком №1 склав 10 років 4 місяці 26 днів. Розмір пенсії по інвалідності склав 8706,46 грн. Після перевірки правильності призначення пенсії пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто та проведено перерахунок пенсії, про що позивача було повідомлено листом 12429-12420/Р-02/8-0500/23 від 05.07.2023. Пільговий стаж та розмір пенсії переглянуто з 22.11.2022 та її розмір обчислено з урахуванням Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Пільговий стаж роботи згідно частини 3 статті 114 Закону України №1058, який дає право на обчислення пенсії згідно статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" становить 16 років 7 місяців 11 днів, який обчислено згідно наданих довідок про підтвердження пільгового стажу роботи та індивідуальних відомостей про застраховану особу, з них: - пільговий підземний стаж роботи за частиною 3 статті 114 Закону України №1058 (провідні підземні професії) склав 10 років 5 місяців 27 днів, з пільговим обчисленням згідно Роз`яснення міністерства соціального захисту населення України №8 від 20.01.1992 склав 13 років 1 місяць 13 днів. До нього зараховано періоди: з 01.02.2011 по 11.10.2012, з 26.10.2012 по 07.07.2015, з 13.07.2015 по 26.05.2018, з 19.06.2018 по 04.12.2018, з 05.02.2019 по 08.11.2021. Пільговий підземний стаж роботи за частиною 3 статті 114 Закону України №1058 (підземні професії згідно Постанови КМУ №202 від 31.03.1994 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку про безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) склав 2 роки 8 місяців 0 днів, до нього враховано періоди: з 17.09.2004 по 30.11.2004, з 03.07.2006 по 11.07.2006, з 12.07.2006 по 05.10.2006, з 12.12.2006 по 23.01.2008, з 25.03.2010 по 31.01.2011, з 15.10.2012 по 25.10.2012, з 06.06.2018 по 18.06.2018, з 05.12.2018 по 04.02.2019. До пільгового стажу роботи за частиною 3 статті 114 Закону України №1058 враховано 5 місяців 28 днів навчання за фахом за періоди з 03.09.2001 по 31.12.2003, з 08.09.2004 по 16.09.2004, з 01.12.2004 по 11.05.2005, з 04.12.2006 по 11.12.2006. До пільгового стажу роботи враховано строкову військову службу 4 місяці 0 днів за період з 01.01.2006 по 30.04.2006. Таким чином, спірні періоди заявника з 03.09.2001 по 18.01.2005, з 08.09.2004 по 16.09.2004, з 04.12.2006 по 11.12.2006, 17.04.2005 по 04.05.2006 враховані до пільгового стажу роботи згідно частини 3 статті 114 Закону України №1058, на підставі наданих документів, індивідуальних відомостей про застраховану особу та сплачених страхових внесків.

Відповідачем 2 через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду із заявою встановленого зразка відповідно до Порядку №22-1 від 03.01.2023. Заяву із наданими документами опрацьовано спеціалістом ГУ ПФУ у Київській області. Пенсію по інвалідності ОСОБА_1 призначено з 22.11.2022 відповідно до статті 30 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV при страховому стажі 17 років 02 місяці, пільговому стажі 10 років 04 місяці 26 днів та додатковому стажі 23 роки 04 місяці 07 днів. Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуто матеріали електронної пенсійної справи ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV від03.01.2023. За результатами повторного розгляду електронну пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто та відкореговано періоди з 08.09.2004 по 11.05.2005, з 04.12.2006 по 11.12.2006 та направлено для подальшої оброки та для перевірки ГСП. В червні 2023 року спеціалістами ГУ ПФУ у Донецькій області зараховані вищевказані періоди ОСОБА_1 . Окрім того, зазначив, що повноваження щодо призначення та перерахунку пенсії є дискреційними повноваженнями Пенсійного органу.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_3 ), та пенсіонером по інвалідності, що не є спірною обставиною між сторонами.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () та відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () є суб`єктами владних повноважень - органами виконавчої влади, основним завданням яких, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

03.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 29 липня 2002 року, що ОСОБА_1 на підставі наказу № 29-к від 03.09.2001 року зарахований в ПТУ №105 м. Димитрова на навчання за професією «Електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» з 03.09.2001 року та на підставі наказу № 4-к від 18.01.2005 року відрахований у зв`язку із закінченням строку навчання з 18.01.2005 року.

Відповідно до диплому серії НОМЕР_1 від 18 січня 2005 року ОСОБА_1 закінчив у 2005 році професійно-технічне училище №105 і здобув професію електрослюсаря підземного, машиніста підземних установок.

Згідно до додатку до диплома серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 навчався з 03 вересня 2001 по 18 січня 2005 року у професійно-технічному училищі №105 м. Димитров Донецької області за професією електрослюсар підземний, машиніст підземних установ. Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 17 січня 2005 року йому присвоєно кваліфікацію електрослюсаря підземного, - четвертого розряду, машиніста підземних установ - третього розряду.

Судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 29 липня 2002 року, що ОСОБА_1 проходив заняття в учбовому пункті у відособленому підрозділі «Шахта ім. О.Г. Стаханова» Державного підприємства «Красноармійськвугілля» у період з 08.09.2004 по 16.09.2004 року.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 29 липня 2002 року, що ОСОБА_1 працював у Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» у період з 07.02.2005 по 07.04.2005 року, а саме:

- на підставі наказу № 168/к від 07.02.2005 року прийнято машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- на підставі наказу № 432/к від 11.04.2005 року звільнено у зв`язку з призовом на військову службу за п. 3 ст. 36 КЗпП України.

Окрім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 29 липня 2002 року, що ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах ЗСУ у період з 17.05.2005 по 04.05.2006 року.

Судом встановлено на підставі обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , призваний Красноармійським ОМВК Донецької області, з`явився в ОМВС для відправлення 17 квітня 2005 року та звільнений в запас наказом командира військової частини НОМЕР_6 від 04.05.2006 року №48.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 29 липня 2002 року, що ОСОБА_1 працював у Шахті Стаханова Державного підприємства «Красноармійськвугілля» у період з 04.12.2006 по 23.01.2008 року, а саме:

- у період з 04.12.2006 по 11.12.2006 року навчання в учбовому пункті;

- на підставі наказу №361 від 11.12.2006 року прийнято електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- на підставі наказу №27 від 23.01.2008 року звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Відповідно до довідки №645 від 15.12.2021 року, виданої ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», оплата ОСОБА_1 за час перебування в учбовому пункті з 08.09.2004 по 16.09.2004 року здійснена як підземному робітникові. Довідка видана на підставі особового рахунку № НОМЕР_7 .

Крім того, відповідно до довідки №1068 від 14.12.2021 року, виданої ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах на шахті Стаханова та виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом у період з 08.09.2004 по 16.09.2004 року за професією навчання в учбовому пункті, оплата здійснювалась як підземному робітникові, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1а Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36. Накази про атестацію робочих місць: №01/155 від 16.02.2001 року, №01/156 від 16.02.2001 року, №01/291 від 11.03.2004 року.

Окрім того, відповідно до довідки №1069 від 14.12.2021 року, виданої ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах на шахті Стаханова та виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом у період з 04.12.2006 по 11.12.2006 року за професією навчання в учбовому пункті, оплата здійснювалась як підземному робітникові, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1а Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36. Накази про атестацію робочих місць: №01/291 від 11.03.2004 року, №01/233 від 09.02.2006 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області прийнято рішення 53 від 11.01.2023 року про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 22.11.2022 року, виходячи з пільгового стажу за Списком 1 - 10 років 04 місяці 26 днів.

При цьому, відповідно до розрахунку стажу позивача станом на дату призначення пенсії, період навчання зараховано до страхового стажу частково, а саме з 03.09.2001 по 31.12.2003 року, та не зараховано до пільгового стажу за Списком 1; період з 01.01.2004 по 18.01.2005 року не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком 1; період проходження навчання в учбовому пункті з 08.09.2004 по 16.09.2004 року не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком 1; період проходження навчання в учбовому пункті з 04.12.2006 по 11.12.2006 року зараховано до страхового стажу, проте не зараховано до пільгового стажу за Списком 1; період військової служби зараховано до страхового стажу частково, а саме з 17.05.2005 по 03.05.2006 року, та не зараховано до пільгового стажу за Списком 1.

На звернення позивача з питань пенсійного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь листом від 05.07.2023 року №12429-12420/Р-02/8-0500/23, відповідно до якої згідно листа №1000-0303-9/97394 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 28.06.2023 року пенсійну справу переглянуто та повторно проведено перерахунок пенсії. За результатами перерахунку період навчання з 03.09.2001 по 31.12.2003 року згідно диплому від 18.01.2005 НОМЕР_1 зараховано до страхового стажу.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області прийнято рішення 53 від 04.07.2023 року про перерахунок з 22.11.2022 року пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, виходячи з пільгового стажу за Списком 1 - 13 років 11 місяців 26 днів.

При цьому, відповідно до розрахунку стажу позивача станом на дату перерахунку пенсії, період навчання зараховано до страхового стажу частково, а саме з 03.09.2001 по 31.12.2003 року та з 01.12.2004 по 18.01.2005 року, та не зараховано до пільгового стажу за Списком 1; період з 01.01.2004 по 30.11.2004 року не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком 1; період проходження навчання в учбовому пункті з 08.09.2004 по 16.09.2004 року зараховано до страхового стажу, проте не зараховано до пільгового стажу за Списком 1; період проходження навчання в учбовому пункті з 04.12.2006 по 11.12.2006 року зараховано до страхового стажу, проте не зараховано до пільгового стажу за Списком 1; період військової служби зараховано до страхового стажу частково, а саме з 01.01.2006 по 30.04.2006 року, та не зараховано до пільгового стажу за Списком 1.

На звернення позивача з питань пенсійного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь листом від 20.07.2023 року № 13773-14166/Р-02/8-0500/23, відповідно до якої період навчання з 03.09.2001 по 31.12.2003 згідно з дипломом від 18.01.2005 НОМЕР_1 зараховано до страхового стажу. Період навчання буде зараховуватись до пільгового стажу (роботи підземні, професії за постановою КМУ від 31.03.1994 №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років») при визначенні права виходу на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону 1058. Період служби в армії з 01.01.2006 по 30.04.2006 не зараховано до пільгового стажу. Час проходження військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для не зарахування відповідачем при призначенні позивачу пенсії по інвалідності до страхового та пільгового стажу позивача спірних періодів навчання, служби в армії та роботи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058-ІV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу за Списком 1 періоду роботи з 07.02.2005 по 07.04.2005 року, суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

З 16.01.2003 по 24.06.2016 року застосовувався Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Як визначено пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Судом встановлено вище, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Окрім того, пільговий характер роботи позивача за зазначений період підтверджується відомостями довідки, виданої Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Враховуючи зазначене, періоди роботи позивача з 07.02.2005 по 07.04.2005 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком 1.

Із зазначених підстав також підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком 1 періоди проходження навчання в учбових пунктах з 08.09.2004 по 16.09.2004 року та з 04.12.2006 по 11.12.2006 року, оскільки пільговий характер роботи позивача за зазначені періоди підтверджується відомостями довідок, виданих відокремленим підрозділом «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля».

Стосовно не зарахування до пільгового стажу за Списком 1 періоду навчання 03.09.2001 по 18.01.2005 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» визначено, що Законодавство України про професійну (професійно-технічну) освіту базується на Конституції України і складається з Закону України «Про освіту», цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Законодавство України в галузі професійної (професійно-технічної) освіти обов`язкове для застосування на території України незалежно від форм власності та підпорядкування закладів освіти та установ професійної (професійно-технічної) освіти.

Стаття 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», пов`язує можливість зарахування часу навчання у професійно-технічному навчальному закладі, зокрема, до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, з зарахуванням особи на роботу за набутою професією упродовж не більш як трьох місяців з дня закінчення навчання.

Судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 29 липня 2002 року, що закінчивши ПТУ №105 м. Димитрова 18.01.2005 року (дата відрахування), 07.02.2005 року позивач працевлаштувався до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» та був прийнятий машиністом підземних установ 3 розряду з повним робочим днем у шахті, тобто протягом трьох місяців з дня закінчення навчання.

Оскільки позивач після закінчення навчання у професійно-технічному навчальному закладі протягом трьох місяців був зарахований на роботу за професією, яка дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах та працював на такій посаді (за такою професією), відповідно, час навчання позивача підлягає зарахуванню у повному обсязі до страхового стажу та до стажу роботи, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, стаття 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», пов`язуючи можливість зарахування часу навчання у професійно-технічному навчальному закладі, зокрема, до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, з зарахуванням особи на роботу за набутою професією упродовж не більш як трьох місяців з дня закінчення навчання, не містить застереження щодо сплати страхових внесків за цей період.

Судом встановлено, що відповідачем 2 не зараховано до страхового стажу позивача період навчання з 01.01.2004 по 30.11.2004 року з підстав відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків.

Суд не погоджується з наведеним висновком пенсійного органу з огляду на наступне.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону; філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств та організацій (у тому числі міжнародних), створених відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами, - для осіб, зазначених у пункті 4 статті 11 цього Закону; іноземні дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи іноземних підприємств та організацій, міжнародних організацій, розташованих на території України, - для осіб, зазначених у пункті 5 статті 11 цього Закону.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону. Платниками страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування є застраховані особи, зазначені в пунктах 1-6, 10-13 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1058-IV, платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту); філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), утворені відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами; дипломатичні представництва і консульські установи іноземних держав, філії, представництва та інші відокремлені підрозділи іноземних підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), розташовані на території України; підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу»; патронатних вихователів, батьків-вихователів дитячих будинків сімейного типу, прийомних батьків, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту; осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, усиновленні дитини; одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства; інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції (у тому числі постійне представництво інвестора-нерезидента), що використовує працю фізичних осіб, найнятих на роботу в Україні на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем в Україні, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань);

Пунктом 1 статті 12 Закону №1058-IV визначено, що особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього Закону, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Зазначені особи можуть брати добровільну участь у солідарній системі або в накопичувальній системі пенсійного страхування, або одночасно в обох системах відповідно до укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Законодавство України не передбачає обов`язковості сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в період навчання, а обумовлює тільки добровільну участь в даному виді соціального страхування.

Так, відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV передбачено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно із положеннями частини 10 статті 20 Закону №1058-IV якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 12 статті 20 Закону №1058-IV Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VІ за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Виходячи із системного аналізу вказаних вище нормативно-правових актів суд дійшов висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на переконання суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески.

За приписами статті 113 Закону №1058-IV, держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Тобто, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено саме на роботодавця, який здійснює нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Суд звертає увагу, що Верховним Судом сформована усталена правова позиція, відповідно якої особа, яка звернулась за призначенням пенсії, не має відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи (зокрема, постанови від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а, від 12.09.2019 у справі №489/2283/16-а, від 01.03.2021 у справі № 423/757/17, від 27.05.2021 у справі № 343/659/17).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що для зарахування періоду навчання позивача в у професійно-технічному навчальному закладі, до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, не є обов`язковим сплата страхових внесків за цей період, оскільки таке зарахування є гарантією соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти. При цьому, відсутність сплати страхових внесків, не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії особі періодів його роботи, оскільки обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено саме на роботодавця, який здійснює нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати такої особи.

Отже, підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу за Списком 1 позивача весь період навчання позивача у ПТУ № 105 м. Димитров з 03.09.2001 року по 18.01.2005 року.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби з 17.04.2005 по 04.05.2006 року, суд зазначає наступне.

Пунктами «в» та «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом вище встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 від 29 липня 2002 року, що 07.04.2005 року позивача звільнено у зв`язку з призовом на військову службу.

Крім того, судом встановлено на підставі обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_5 , що у період з 17 квітня 2005 по 04 травня 2006 року позивач проходив строкову військову службу.

Водночас, судом встановлено, що період військової служби позивача було зараховано відповідачем частково тільки до страхового стажу, а саме з 01.01.2006 по 30.04.2006 року, та не зараховано до пільгового стажу за Списком 1 взагалі.

Враховуючи зазначене, період строкової військової служби позивача з 17.04.2005 по 04.05.2006 року підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу за Списком 1.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту десятого частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наслідками судового розгляду, з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку вийти за межі позовних вимог, задовольнивши позовні вимоги, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо не зарахування при призначенні пенсії позивачу до страхового стажу періодів навчання з 01.01.2004 по 18.01.2005 року включно, строкової військової служби з 17.04.2005 по 31.12.2005 року включно та з 01.05.2006 по 04.05.2006 року включно, та до пільгового стажу за Списком 1 періодів навчання з 03.09.2001 по 18.01.2005 року включно, з 07.02.2005 по 07.04.2005 року включно, проходження строкової військової служби з 17.04.2005 по 04.05.2006 року, з 04.12.2006 по 11.12.2006 року; зобов`язання відповідача 2 здійснити з 22.11.2022 року позивачу перерахунок пенсії по інвалідності, зарахувавши до страхового стажу періодів навчання з 01.01.2004 по 18.01.2005 року включно, строкової військової служби з 17.04.2005 по 31.12.2005 року включно та з 01.05.2006 по 04.05.2006 року включно та до пільгового стажу за Списком 1 періодів навчання з 03.09.2001 по 18.01.2005 року включно, з 07.02.2005 по 07.04.2005 року включно, проходження строкової військової служби з 17.04.2005 по 04.05.2006 року, з 04.12.2006 по 11.12.2006 року.

Стосовно зарахування до пільгового стажу за Списком 1 періоду з 08.09.2004 по 16.09.2004 року, суд звертає увагу, що зазначений період повністю охоплюється періодом навчання позивача з 03.09.2001 по 18.01.2005 року, по якому вже зроблено висновок судом і який спідлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком 1.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не зарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до страхового стажу періодів навчання з 01.01.2004 по 18.01.2005 року включно, строкової військової служби з 17.04.2005 по 31.12.2005 року включно та з 01.05.2006 по 04.05.2006 року включно та до пільгового стажу за Списком 1 періодів навчання з 03.09.2001 по 18.01.2005 року включно, з 07.02.2005 по 07.04.2005 року включно, проходження строкової військової служби з 17.04.2005 по 04.05.2006 року, з 04.12.2006 по 11.12.2006 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська обл., місто Фастів(з), вул. Саєнка Андрія, будинок 10, ) здійснити з 22.11.2022 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) перерахунок пенсії по інвалідності, зарахувавши до страхового стажу періодів навчання з 01.01.2004 по 18.01.2005 року включно, строкової військової служби з 17.04.2005 по 31.12.2005 року включно та з 01.05.2006 по 04.05.2006 року включно, та до пільгового стажу за Списком 1 періодів навчання з 03.09.2001 по 18.01.2005 року включно, з 07.02.2005 по 07.04.2005 року включно, проходження строкової військової служби з 17.04.2005 по 04.05.2006 року, з 04.12.2006 по 11.12.2006 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська обл., місто Фастів(з), вул. Саєнка Андрія, будинок 10, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 коп.

Рішення прийнято, складено та підписано в повному обсязі в нарадчій кімнаті 23 жовтня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова