Справа № 160/6203/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/6203/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Озерянська С.І.) в адміністративній справі №160/6203/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Відділ обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29.03.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог від 07.04.2023р., до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа: Відділ обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до пп. 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; скасувати рішення Відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03 березня 2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до пп. 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язати Відділ обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу період проходження військової служби з 17 лютого 1993 року до 24 лютого 2023; призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пп. 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 24 лютого 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , яке видано 05.05.2016 року директором Департаменту кадрової політики МО України та відповідно до пп. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування має право на призначення пенсії за віком зі зниженням віку. Рішенням від 03.03.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у призначенні їй пенсії відповідно до підпункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідачем не зараховано до страхового стажу період з моменту призиву на військову службу 17.02.1993 року до 31.12.2003 року повністю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача про те, що позивачем було подано необхідні документи, для вирішення питання для призначення пенсії. Посилання пенсійного органу про відсутність інфоррмації про сплату страхових внесків та всі можливі, що були отримані позивачем.

Відповідач та третя особа не скористалися правом подання відзиву.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Відповідно довідки від 22.02.2023 року № 171, ОСОБА_1 в період з 16.03.2016 року по 20.04.2016 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі (районах) проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно витягу з наказу начальника Південно-Східного територіального юридичного відділу з основної діяльності від 12.01.2023 року № 4, оголошено вислугу років військовослужбовцю Південно-Східного територіального юридичного відділу станом на 01.01.2023 року підполковнику юстиції ОСОБА_1 29 років 10 місяців 23 дні.

24.02.2023 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою, щодо призначення пенсії за віком ( із зниженням віку) відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До заяви позивачем було надано: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 ; військовий квиток УК023601; документи, що засвідчують особливий статус особи №№ НОМЕР_4 ; заява про спосіб виплати пенсії; витяги №№ 11,52,209,76,141,28,4,40; посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 ; свідоцтво про шлюб НОМЕР_5 ; трудова книжка НОМЕР_6 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.03.2023 року № 76 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (20 років). Рішення обґрунтовано тим, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідка про період проходження військової служби, трудова книжка) страховий стаж складає 7 років 6 місяців 13 днів. Не враховано до стажу період служби згідно витягу з послужного списку з 17.02.1993 року по 31.12.2003 року, оскільки відповідно Постанови КМУ від 19.08.1993 року №637 (зі змінами) Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній для підтвердження військової служби приймаються: військові квитки, довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони. Для врахування періоду служби з 01.01.2004 року по 31.05.2016 року необхідно надати довідку про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески у формі, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 лютого 2021 року N 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 квітня 2021 року за N 463/36085.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.03.2023 року № 76 позивач звернулась з даною позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

24.03.2023 року позивач повторно звернулась до пенсійного органу із заявою щодо призначення пенсії за віком ( із зниженням віку) відповідно до п. 4 частини1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До заяви позивачем було надано: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 ; військовий квиток НОМЕР_7 ; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; свідоцтво про народження НОМЕР_10 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.03.2023 року № 76, відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (20 років).

Рішення обґрунтовано тим, що відповідно наданих до заяви документів (трудова книжка, військовий квиток, довідка про військову службу, довідка про стаж, диплом), загальний страховий стаж складає 15 років 3 місяці 3 дні. Не враховано до стажу період проходження військової служби згідно військового квитка, оскільки відсутній підпис посадової особи; період служби згідно витягу з послужного списку з 17.02.1993 року по 31.12.2003 року, оскільки відповідно Постанови КМУ від 19.08.1993 №637 (зі змінами) Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній для підтвердження військової служби приймаються: військові квитки, довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони. Для врахування періоду служби з 01.01.2004 року по 31.05.2016 року необхідно надати довідку про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески у формі, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 лютого 2021 року N 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 квітня 2021 року за N 463/36085.

Позивач, вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03 березня 2023 року про відмову у призначенні, ОСОБА_1 , пенсії відповідно до підпункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, звернулась до суду з даним позовом.

Саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03 березня 2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії є предметом розгляду в даній адміністративній справі.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про правомірність спірного рішення, оскільки позивачем подано заяву про призначення пенсії у порушення приписів Порядку №22-1, без надання всіх необхідних документів.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з наступних підстав.

Так спірним у справі є відмова відповідача у призначенні пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного страхового стажу, з підстав неподання всіх документів.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За приписами пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини третьої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 6 Порядку №637 передбачено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

Пунктом 8 Порядку №637 передбачено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Як свідчать встановлені обставини справи, 24.02.2023р. позивач подала до пенсійного органу заяву про призначення пенсії та наступні документи: довідки №№171,172 та 174; витяги №111, 52, 209, 76, 141, 28, 4, 40; військовий квиток; посвідчення учасника бойових дій; трудову книжку; паспорт; свідоцтво про шлюб; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру. (а.с. 50).

Відповідно до п. 1.3 розділу І Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міноборони України №170 від 10.04.2009р., зареєстрова в Мінюсті 19.05.2009р. №438/16454, громадяни України, які виконують військовий обов`язок під час проходження військової служби, є військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту. Статус військовослужбовця підтверджується такими документами, що посвідчують особу: посвідченнями офіцерів і генералів - особи офіцерського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту.

Таким чином висновки відповідача і суду першої інстанції про неподання позивачем військового квитка є помилковими.

Щодо доводів відповідача про відсутність в реєстрі застрахованих осіб інформації про сплату страхових внесків за спірний період, колегія суддів зазначає наступне.

В системі персоніфікованого обліку Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про нарахування суми грошового забезпечення і сплачені з них страхові внески щодо позивача відображені лише за певні періоди служби, які повністю враховані відповідачем до страхового стажу позивача, а саме з 01.03.2002 року по 31.03.2002 року, з 01.01.2005 року по 09.08.2005 року, з 01.06.2016 року по 28.02.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.03.2020 року, з 01.04.2020 року по 31.12.32021 року, з 01.07.2022 року по 31.12.2022 року. За інші періоди відсутні відомості щодо сплати за позивача страхових внесків.

28.08.2019 року набрав чинності Порядок подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року, необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським, та Порядок зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №770 (далі - Порядок № 770).

Цей Порядок установлює механізм, форму та строки подання до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - територіальні органи Пенсійного фонду України) необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року у разі їх відсутності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб.

Відповідно до п.2 Порядку зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року, встановлено, що під час звернення за призначенням пенсії (переведенням на пенсію відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) особою, яка належить до однієї із категорій, зазначених у пункті 1 цього Порядку, територіальний орган Пенсійного фонду України перевіряє індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб).

Територіальний орган Пенсійного фонду України зараховує відповідні періоди служби до страхового стажу на підставі реєстру застрахованих осіб, якщо в ньому є необхідні для обчислення страхового стажу відомості щодо грошового забезпечення та сплати страхових внесків.

У разі відсутності в реєстрі застрахованих осіб відомостей щодо грошового забезпечення страховий стаж зараховується на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, виданої військовою частиною чи органом, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення.

У разі передачі справ до архівних установ довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески подаються військовою частиною чи органом, який сплачував грошове забезпечення, на підставі інформації з архівних установ.

Так, сплата страхових внесків, як підстава у відмові призначення пенсії є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар, така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду: від 27 березня 2018 року, справа № 208/6680/16-а; від 24 травня 2018 року, справа № 490/12392/16-а; від 20 березня 2019 року, справа № 688/947/17; від 9 вересня 2019 року, справа №242/5448/16-а; від 31 жовтня 2019 року, справа № 235/7373/16.

Працівник не може відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Крім того, постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". (далі - Порядок № 22-1, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин)

Розділ ІІ вказаного Порядку №22-1 визначає перелік документів, що необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Розділ ІV Порядку №22-1 визначає певний алгоритм дій пенсійного органу при прийманні, оформленні і розгляду документів.

Відпоаідно до приписів п. 4.2. вказаного розділу, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Дана норма по сутні передбачає можливість, на стадії розгляду поданих документів, усунути всі суперечності та позбавити неодноразового звернення фізичної особи до пенсійного органу для призначення пенсії.

Отже, відповідач встановивши імовірне неподання позивачем всіх необхідних документів, не подав суду доказів, що пропонував позивачу надати, у відповідності до вказаних норм законодавства, усунути суперечності.

Таким чином відповідач приймаючи спірне рішення дійшов передчасних висновків, з яким погодився і суд першої інстанції, про відмову у призначенні пенсії.

Проте колегія суддів зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з тих підстав, що належним способом порушених прав позивача у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.02.2023 року про призначення пенсії.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року в адміністративній справі №160/6203/23 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.03.2023 року № 76 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 24.02.2023р. про призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник