Справа № 200/5100/22
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року справа №200/5100/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 р. у справі № 200/5100/22 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганська про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганська, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103 в частині визначення дати виключення зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 , заступника начальника відділу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, звільненого наказом командувача Сил Логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 квітня 2022 року № 85 у запас;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ зарахувати майора ОСОБА_1 до списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, починаючи з 25 травня 2022 року, та поновити майора ОСОБА_1 на всіх видах забезпечення Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ здійснити виключення майора ОСОБА_1 , начальника відділу - головного інженера Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ Сил логістики Збройних Сил України зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ та всіх видів забезпечення, із дотриманням вимог пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 щодо проведення остаточного розрахунку з майором ОСОБА_1 на день його виключення зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ, після проведення остаточного розрахунку;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 травня 2022 року по дату виключення зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 , виходячи із суми середньоденного грошового забезпечення в розмірі 2405,66 грн, з урахуванням змін, внесених до наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5100/22.

Вказаною ухвалою постановлено, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, поважності причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву щодо пропуску строку звернення до суду із цим позовом зазначено, що відповідно до ч.5 ст. 120 КАС України, перебіг місячного строку на звернення до суду з цим позовом розпочався 26 травня 2022 року і сплинув 26 червня 2022 року. Вважав, що позивачем адміністративний позов подано з пропуском строку, визначеного ч.5 ст.122 КАС України, без жодних обґрунтованих доказів стосовно поважності причин пропуску строку звернення до суду, в порушення п.6 ст.161 КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву позивача до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганська про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року скасовано, а справу №200/5100/22 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду від 07 лютого 2023 року апеляційний суд зазначив, що системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені ним у заяві про поновлення строку звернення до суду (на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року запропоновано позивачу подати нову заяву про поновлення пропущеного строку, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року продовжено позивачу строк для виконання вимог ухвали суду від 25 травня 2023 року до 10 серпня 2023 року включно.

07 серпня 2023 року представником позивача надано заяву про поновлення процесуального строку, у якій останній просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив наступне.

В період з 12.07.2021 року по 25.05.2022 року позивач проходив військову службу в Квартирно-експлуатаційному відділі міста Луганськ (далі КЕВ м. Луганськ). Наказом начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 25.05.2022 року № 103 майора ОСОБА_1 , заступника начальника відділу головного інженера КЕВ м. Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, звільненого наказом Командувача Сил Логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.04.2022 року № 85 у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дітей віком до 18 років) пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 25.05.2022 року виключено зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ та всіх видів забезпечення. Зазначено, що вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 8 років 6 місяців, пільгова 00 років 07 місяців. Вказав, що із зазначеним наказом позивач ознайомився 13.07.2022 року.

07.05.2022 року позивач звертався до КЕВ м. Луганськ із рапортом щодо виплати грошового забезпечення.

27.05.2022 року позивач звертався до КЕВ м. Луганськ із рапортом в якому просив враховувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2022 року у справі №560/10051/21, шляхом здійснення розрахунку та виплати складових грошового забезпечення, починаючи з 12.07.2021 року, виходячи з посадового окладу, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Жодної відповіді на зазначені рапорти від 07.05.2022 року та від 27.05.2022 року позивач не отримав.

18.07.2022 року позивач звертався до КЕВ м. Луганська із заявою, у якій просив здійснити перерахунок та виплату сум грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії).

Зазначає, що лише в січні 2023 року своїм листом від 30.01.2023 року №524/226 КЕВ м. Луганськ надав відповідь на звернення позивача від 18.07.2022 року. Зазначеним листом позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку належних йому сум грошового забезпечення. Даний лист позивач отримав 13 лютого 2023 року.

Вважає, що із рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2022 року у справі № 200/4115/22 вбачається, що станом на дату виключення позивача зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ та всіх видів забезпечення, а саме: 25.05.2022 року, відповідачем не було проведено остаточного розрахунку із позивачем. Зазначена обставина не підлягає повторному доказуванню в силу приписів ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Разом з тим, рапорту про надання згоди на виключення зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ позивач не подавав. Отже, позивач звернувся до суду першої інстанції із даним позовом та із клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду в грудні 2022 року, тобто вже після винесення рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2022 року у справі № 200/4115/22, яким встановлено протиправний характер дій відповідача при здійсненні розрахунку та виплати належних позивачу сум грошового забезпечення.

Додав, що і 11.08.2022 року позивач звертався до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним наказу про звільнення в частині дати звільнення та зобов`язання вчинити певні дії. Зазначену позовну заяву було повернуто судом позивачу відповідною ухвалою від 12.09.2022 року у справі № 200/4121/22. При зверненні до суду із позовною заявою у справі № 200/4121/22 підстави звернення до суду відрізнялися від підстав, на які посилається позивач у позовній заяві по справі № 200/5100/22. Ключовою підставою звернення до суду із позовом по справі № 200/5100/22 та із клопотанням про поновлення пропущеного строку подання позовної заяви стало винесення Донецьким окружним адміністративним судом рішення від 21.11.2022 року у справі №200/4115/22.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2023р. підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними. У задоволенні заяви про поновлення процесуального строку від 07 серпня 2023 року відмовлено. Позов залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що порушення строку звернення до суду мало місце саме з поважних причин. Судом не враховано, що позивач неодноразово звертався до відповідача із рапортами та заявами про виплату грошового забезпечення. Однак, лише в січні 2023 року своїм листом від 30.01.2023 року № 524/226, який отримано 12 лютого 2023 року, відповідачем надана відповідь на звернення позивача від 18.07.2022 року. При зверненні з позовом у справі №200/4121/22 підстави звернення до суду відрізнялися від підстав, які наведені у цій справі. Так само відрізняються і підстави звернення до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку подання позовної заяви. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2022р. у справі №200/4115/22 встановлено, що на дату виключення позивача зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ та всіх видів забезпечення, а саме 25.05.2022р. відповідачем не було проведено остаточного розрахунку з позивачем. Отже, позивач звернувся до суду з цим позовом та із клопотанням про поновлення строку звернення до суду вже після винесення рішення у справі №200/4115/22, яким встановлено протиправний характер дій відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення з наступних підстав.

За правилами статей 123 та 169 КАС України суд зобов`язаний перевірити дотримання позивачем строків звернення до суду, які передбачені статтею 122 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (частина четверта статті 122 КАС України).

У відповідності до вимог частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого строку. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказом від 25 травня 2022 року № 103 позивача, звільненого наказом командувача Сил Логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 квітня 2022 року № 85 у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дітей віком до 18 років) пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 25 травня 2022 року, виключено зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ та всіх видів забезпечення.

Спірний наказ було доведено позивачу 25 травня 2022 року в усній формі та оголошено начальником КЕВ м. Луганськ на загальних зборах частини з урочистостями, про що було зроблено, на вимогу позивача, запис у його трудовій книжці та видано йому особисто.

13 липня 2022 року позивач ознайомився із витягом з наказу.

З позовом у цій справі позивач звернувся 01 грудня 2022 року. Відтак, позивачем пропущено встановлений місячний строк звернення до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається з відповідною заявою, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, суд звертає увагу на те, що пунктами 6 та 7 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Для цього позивач як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача, обсягу наданих ним відповідей.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що отримання позивачем листа відповідача від 30.01.2023 року № 524/226 на його звернення від 18.07.2022 року, не змінює момент, з якого позивач повинен був (міг) дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Посилання позивача на ті обставини, що він звернувся до суду з позовом та із клопотанням про поновлення строку звернення до суду вже після винесення рішення у справі №200/4115/22, яким встановлено протиправний характер дій відповідача, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки наведене ніяким чином не змінює момент, з якого позивач повинен був (міг) дізнатись про порушення своїх прав, та не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зі змісту наведених у клопотаннях обставин судом не встановлено, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений КАС України строк.

Докази, що засвідчують неможливість вчасного звернення з позовом або інші причини, які не залежали від волі позивача, в матеріалах справи відсутні.

Судом також встановлено, що 11 серпня 2022 року позивач вже звертався до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганська, в якому просив:

- визнати протиправним наказ начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103 в частині визначення дати виключення зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 , заступника начальника відділу головного інженера Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, звільненого наказом командувача Сил Логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 квітня 2022 року № 85 у запас;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ внести зміни до наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103 шляхом зазначення датою виключення зі списків особового складу квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 , заступника начальника відділу головного інженера Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, зазначивши дату здійснення виплати всіх належних ОСОБА_1 сум грошового забезпечення, а саме: основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошової компенсації за піднайом (найом) житла, надбавки за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил України, щомісячної додаткової винагороди за період дії воєнного стану, грошової компенсації вартості речового майна, яке не отримане під час проходження військової служби, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ зарахувати майору ОСОБА_1 період вимушеного прогулу (перебування у списках особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ) з 25 травня 2022 року по дату виключення зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 до періоду проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, календарної та пільгової вислуги років, з урахуванням змін, внесених до наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ внести зміни до військової особової справи майора ОСОБА_1 в частині вислуги років, періоду проходження військової служби та дати виключення зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ з урахуванням змін, внесених до наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 травня 2022 року по дату виключення зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 , виходячи із суми середньоденного грошового забезпечення в розмірі 2405,66 грн, з урахуванням змін, внесених до наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року в адміністративній справі № 200/4121/22 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на строк не більше 10 днів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року в адміністративній справі № 200/4121/22 позовну заяву повернуто позивачу.

Колегія суддів також враховує, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

Так, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі «Gradescolo S.R.L. проти Молдови» Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позивачем позов подано з пропуском строку звернення до суду. Викладені позивачем обґрунтування пропуску строку звернення до суду з цим позовом суд є неповажними, оскільки не підтверджуються доказами щодо об`єктивних перешкод для вчасного звернення до суду з цим позовом.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч. 3 та 4 ст. 123 цього Кодексу.

Частиною 3, 4 ст. 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно прийнято ухвалу про залишення позову без розгляду.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 р. у справі № 200/5100/22 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023р. у справі №200/5100/22 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 26 жовтня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 26 жовтня 2023 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко