Справа № 635/3227/23
Суддя: Лук'яненко С. А.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/3227/23
Провадження № 2-а/635/27/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А..,

секретар судового засідання Святенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу поліції №3 (м.Мерефа) Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, Головного управління національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відділу поліції №3 (м.Мерефа) Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6959483 від 09.05.2023 року, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 09 травня 2023року інспектор поліції №3 (м.Мерефа) Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області Лисенко Денис Олегович виніс стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. У даній постанові зазначено, що ним було порушено дорожню розмітку 1.1 «суцільна лінія», чим порушено вимоги п.8.5.1 Правил дорожнього руху України. Вважає, що вказана постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав і не відповідає обставинам справи і вимогам закону. Проїжджаючи про вул.Зміївській в сел..Безлюдівка, ним був виконаний маневр випередження транспортного засобу, який рухався праворуч (менше 30 км/год), перешкод іншим транспортним засобам він не створював. При цьому зазначає, що розмітка знаходилась в неналежному стані. Також авто працівників поліції, яке знаходилось на протилежному боці, не рухалось, в постанові не вказаний технічний прилад, на який фіксувалось правопорушення, рапорт не є доказом, постанову винесено близько за 500 метрів від місця події на дорозі. За таких умов він не мав часу та фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою. Постанова винесена безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцем знаходження відповідного органу та без надання часу на реалізацію відповідних прав. Відповідачем не було проведено підготовку до розгляду правопорушення, а не складання протоколу про адміністративне правопорушення позбавило його можливості висловити свою незгоду із винуватістю у вчиненні даного правопорушення, оскільки ніде як в протоколі він свою позицію зафіксувати не може. Ніяких пояснень у нього відповідачем не відбиралось, а у оскаржуваній постанові його пояснення ніяким чином не відображені, також він був позбавлений можливості подати клопотання та скористатися правовою допомогою. До постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст..251 КУпАП, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів. Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, постанова є незаконною та не відповідає обставинам справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 червня 2023 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2023 року залучено до участі у справі співвідповідача ГУНП в Харківській області.

Від Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 09.05.2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем NISSAN X-TRAIL д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі по вул.Зміївській в смт.Безлюдівка Харківського району Харківської області, порушив дорожню розмітку «суцільна лінія», перетнувши її, чим порушив п.8.5.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Керуючись положеннями ст..33 та 284 КУпАП поліцейський постановив застосувати до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн. З огляду на дану постанову вбачається, що поліцейським були роз`яснені права позивачу, що підтверджується його особистим підписом, постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП. При винесені постанови поліцейський керувався «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року (далі Інструкція). Твердження позивача про порушення поліцейським його прав та вимог КУпАП при складанні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення є необґрунтованими і не підтвердженими доказами, тому просять залишити позов без задоволення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Додатково зазначив, що дорожня розмітка була не у належному стані і витерта шинами автомобілів, а тому її не було видно.

Представник відділу №3 (м.Мерефа) Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Головне управління національної поліції в Харківській області в своїй заяві просило проводити розгляд справи без участі їх представника.

За таких обставин, суд вирішує адміністративну справу згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.205 КАС України, відповідно до якої якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.05.2023 року інспектором відділу поліції №3 (м.Мерефа) ХРУП №1 ГУНП в Харківській області Лисенко Д.О. була винесена постанова серії ЕАС №6959483 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до постанови 09.05.2023 о 06:45:50 в смт.Безлюдівка, вул.Зміївська 79 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN X-TRAIL д.н.з. НОМЕР_1 , порушив дорожню розмітку «суцільна лінія», перетнувши її, чим порушив п.8.5.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. За вказане правопорушення на водія накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає постанову серії ЕАС №6959483 від 09.05.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, такою, що не відповідає обставинам справи і винесена з порушенням його прав.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Правилами дорожнього руху України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст.1 вказаного Закону, він регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 вказаного Закону зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати його вимоги, Правила дорожнього руху та інші нормативні акти з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 1.9. розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з п.1 розділу 34 цих Правил.

Згідно з Правилами дорожнього руху дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

В той час, згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також засувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач зазначає, що повідомив поліцейських про усі обставини на спростування своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, які проігнорували його зауваження, доказів вчинення ним правопорушення на його прохання не надали. Крім того, автомобіль поліцейських стояв на протилежному боці дороги і поліцейські не могли бачити чи перетнув його автомобіль суцільну смугу дорожньої розмітки.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, остання відповідно до ст. 283 КУпАП, не містить посилання на докази, якими підтверджено вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, з огляду на те, що приписами ч.3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Отже виникає сумнів, чи взагалі таке фіксування правопорушення працівниками поліції проводилось.

Відповідачем до відзиву на позов на підтвердження вчиненого позивачем порушення не надано жодного доказу.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (провадження № К/9901/15804/18), згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення. При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Стосовно зауважень позивача стосовно того, що йому не були роз`яснені поліцейськими його права, не надано можливість скористатися правовою допомогою, та не був складений протокол про адміністративне правопорушення, чим порушено його права, суд зазначає наступне.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №6959483 від 09.05.2023 року позивач був ознайомлений із правами, передбаченими ст.268 та ст.289 КУпАП, про що свідчить його підпис у вказаній постанові. Жодних клопотань при винесенні постанови поліцейським він не заявляв, в тому числі про необхідність залучення ним захисника, про що він зазначив суду в судовому засіданні.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Також, суд враховує висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 17.05.2018 року по справі № 753/4366/17, згідно з якими, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

В той час, оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП , на думку суду, є недоведеним.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладені в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не спростовані доводи позивача щодо його невинуватості, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд вважає за необхідне скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6959483 і провадження у справі закрити.

Вимоги позивача про скасування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є похідними. Скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення само по собі передбачає скасування накладеного штрафу.

Керуючись ст.ст.9, 77, 136, 139, 242, 244-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №6959483 від 09.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Відділ поліції №3 (м.Мерефа) Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, адреса місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Дніпровська 211

Відповідач: Головне управління національної поліції в Харківській області, , місцезнаходження: м.Харків, вул.Жон Мироносиць 13.

Суддя С.А.Лук`яненко