Справа № 320/3512/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року Київ Справа №320/3512/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Войтовича І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Київській області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 23 261,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість з єдиного податку на підставі самостійно задекларованих податкових зобов`язань, яка в добровільному порядку не сплачена.

Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копію вищевказаної ухвали надіслано учасникам справи, зокрема, позивачу засобами електронної пошти, яка отримана ним 22.02.2023, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджено наявними матеріалами справи.

Заборгованість відповідача відповідно до облікової картки платника податку та довідки Головного управління ДПС у Київській області та розрахунку податкового боргу станом на 25.08.2022 становить 23 261,20 грн, а саме:

-нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.01.2018);

-нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.02.2018);

- нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.03.2018);

- нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.04.2018);

- нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.05.2018);

- нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.06.2018);

- нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.07.2018);

- нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.08.2018);

- нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.09.2018);

- нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.10.2018);

- нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.11.2018);

-нараховано єдиного податку в сумі 744,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.12.2018);

-нараховано єдиного податку в сумі 834,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.01.2019);

-нараховано єдиного податку в сумі 834,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.02.2019);

-нараховано єдиного податку в сумі 834,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.03.2019);

-нараховано єдиного податку в сумі 834,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.04.2019);

-нараховано єдиного податку в сумі 834,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.05.2019);

-нараховано єдиного податку в сумі 834,60 грн (Заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 1071 від 25.02.2016 терм.спл. 20.06.2019).

Податковий борг у відповідача виник внаслідок несплати встановленої ставки єдиного податку у зв`язку із поданою до Головного управління ДПС у Київській області заявою про застосування спрощеної системи оподаткування.

Крім того, заборгованість виникла на підставі контрольно-перевіряючих заходів за наслідками яких винесено податкове повідомлення - рішення № від 30.09.2019, яким відповідачу визначено суму податкового зобов`язання з єдиного податку, а саме: за штраф 18698,40 грн.;

У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань ГУ ДПС у Київській області 08.05.2018 виставлено податкову вимогу форми "Ф" № 89576-51, яку надіслано платникові податків.

Докази, які б підтверджували, що вказана податкова вимога та податкове повідомлення - рішення відповідачем оскаржувались, у справі відсутні, відповідно, визначені у них зобов`язання є узгодженими.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пунктів 41.1, 41.2 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу вбачається, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 291.2 , 291.3 статті 293 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з підпунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до підпункту 2 пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати..

Абзацами першим та другим пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно з пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 23 261,20 грн є узгодженою та у встановлені законом строки не сплачена, тому відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14 статті 14 Податкового Кодексу України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Київській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, під час розгляду даної справи, свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 23 261,20 грн (двадцять три тисячі двісті шістдесят одну гривню двадцять копійок) в рахунок погашення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.