Справа № 160/19399/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 жовтня 2023 року Справа 160/19399/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про розгляд за участі представника відповідача справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, поданий через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Темченком Сергієм Леонідовичем, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області яка полягає у невирішені питання щодо прийняття заяви громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області здійснити дії щодо вирішення питання стосовно прийняття заяви громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та прийняти рішення відповідно до вимог Закону ВР України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011р. № 3671-VI та Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 07.09.2011р. №649 з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

Підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом стало порушення відповідачем вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

- уточненого адміністративного позову з уточненими позовними вимогами у відповідності до вимог КАС України та з поясненнями щодо підстав об`єднання в одне провадження заявлених позовних вимог у відповідності до частини 1 статті 172 КАС України з наданням відповідних доказів, а також його копії для направлення іншим учасникам справи відповідно до їх кількості; - доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; - документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі та в порядку, передбачених чинним законодавством України, відповідно до уточнених позовних вимог.

За даними КП «ДСС» копію вищевказаної ухвали 25.08.2023 надіслано одержувачу адвокату Темченку С.Л. Тобто, враховуючи положення ч.7 ст.251 КАС України строк для усунення недоліків до 04.09.2023.

29.08.2023 від представника позивача адвоката Темченка С.Л. до суду надійшли квитанція про сплату судового збору від 28.08.2023 №6694-2279-5848-4659 на суму 858,88 грн та уточнений адміністративний позов, в якому позовні вимоги викладено в такій редакції:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, яка полягає у невирішені 12 квітня 2023 року питання щодо прийняття заяви громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області здійснити дії щодо вирішення питання стосовно прийняття заяви громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту за фактом звернення 12 квітня 2023 року та прийняти рішення відповідно до вимог Закону ВР України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011р. № 3671-VI та Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 07.09.2011р. № 649 з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотань представника позивача адвоката Темченка С.Л. про розгляд справи за правилами загального провадження та виклик свідків; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

За даними КП «ДСС» одержувачам ОСОБА_2 (представнику позивача) та Головному управлінню Державної міграційної служби в Дніпропетровській області за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет надіслано копію ухвали про відкриття провадження 29.09.2023 о 17:59, а копію адміністративного позову та уточненого адміністративного позову одержувачу Головному управлінню Державної міграційної служби в Дніпропетровській області 02.08.2023 та 02.10.2023 відповідно, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву на позов з урахуванням ч.6 ст.251 КАС України до 17.10.2023.

13.10.2023 від Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Разом із відзивом від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за участі представника, у якій заявник просив:

- задовольнити клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, та проводити розгляд справи №160/19399/23 з обов`язковим викликом представника ГУ ДМС у Дніпропетровській області у справі №160/19399/23;

- повідомляти Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про дату, час та місце судових засідань у справі.

В обґрунтування означеної заяви вказано, що положеннями статті 203 КАС України визначено, що головуючий з`ясовує обізнаність учасників справи з їхніми правами та обов`язками. Вказана норма статті передбачає те, що учасники судового засідання обізнані з їхніми правами та обов`язками. Проте, у разі виникнення такої необхідності (за клопотанням особи) Головуючий роз`яснює права та обов`язки відповідного учасника справи. Також, звертаємо увагу суду на те, що відповідно до положень статті 44 КАС України, учасники справи мають право: - подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; - подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У зв`язку з перебування головуючого судді Юхно І.В. у відпустці у період з 06.10.2023 по 20.10.2023 вказані процесуальні документи отримані головуючим суддею в перший робочий день з урахуванням вихідних днів 23.10.2023.

Вирішуючи вищеозначене клопотання, суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

За положеннями частини 1-2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Спір щодо правомірності бездіяльності суб`єкта владних повноважень стосовно неприйняття заяви про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в України та зобов`язання відповідача здійснити дії щодо вирішення питання стосовно прийняття такої заяви в силу положень частини 6 статті 12 та частини 4 статті 257 КАС України не віднесено до справ, які розглядаються виключно за правилами загального провадження та не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Окрім того, частиною 5 статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд також звертає увагу на те, що практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд наголошує, що кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог процесуального законодавства. При цьому, бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Аналогічні правові висновки неодноразово висловлювала Велика Палата Верховного Суду у своїх ухвалах, зокрема, від 12.06.2019 по справі № 522/14452/15-ц.

Суд зазначає, що заявником до суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що для повного та всебічного встановлення обставин справи характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають здійснення розгляду справи за правилами загального провадження або проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Більш того, учасники справи не позбавлені надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань відповідача у разі їх надходження у письмовій формі відповідно до пункту 3 частини 3 статті 44 КАС України.

Суд також враховує необхідність збереження життя та здоров`я учасників судового процесу в умовах воєнного стану в України.

З аналізу наведених норм та з урахуванням правових висновків ЄСПЛ, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для розгляду цієї справи за правилами загального провадження або проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Враховуючи вищевикладене, клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про розгляд справи за участі представника не підлягає задоволенню.

Водночас, під час дослідження матеріалів справи судом ініційовано питання про витребування додаткових доказів, вирішуючи яке, суд виходить із наступного.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями за положеннями частин 1-4 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За приписами частини 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, оскільки вищевказані докази мають значення для з`ясування всіх обставин у справі, суд приходить до висновку, що з метою всебічного та об`єктивного розгляду справи, слід витребувати від відповідача додаткові докази по справі.

Керуючись статтями 12, 44, 77, 80, 248, 256, 257-262 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про розгляд за участі представника відповідача справи №160/19399/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови відмовити.

Витребувати від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області для залучення до матеріалів справи для залучення до матеріалів справи належним чином засвідчені:

- матеріалів, що надійшли 15.04.2023 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області поштою з Павлоградського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області, а саме: заява-анкета про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту, разом з копіями документів громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які 13.04.2023 Укрпоштою, надійшли на адресу Павлоградського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області від адвоката Лісневського Д. О., який діє в інтересах громадянки ОСОБА_1 ;

- листа ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 18.04.2023 вих. № 1201.3.3-8157/12.3-23 з доказами направлення/вручення адвокату Лісневському Д.О.;

- Положення чи іншого документу, що регламентує організаційно-правовий статус павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області;

- інформацію з її документальним підтвердженням чи ведеться у Головному управлінні Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області облік відвідувачів, які входять до приміщення, а в разі його ведення належним чином засвідчену копію журналу чи іншого документу, в якому зареєстровані особі, які 12.04.2023 відвідали приміщення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Витребувані документи надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, буд. 5) протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, у тому числі на електронну адресу суду: .

Роз`яснити, що згідно з частинами 6-7 статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Попередити, що відповідно до вимог частини 1 статті 147 КАС України у разі неподання без поважних причин письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, або неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Роз`яснити, що за приписами пункту 3 частини 1 статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема, неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Копію ухвали направити на адреси учасників справи, відповідачу до виконання.

Роз`яснити, що за приписами частини 7 статті 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Юхно