Справа № 560/14268/23
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просить:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 030130 від 12.07.2023, якою постановлено стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 51000,00 грн;

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 030131 від 12.07.2023, якою постановлено стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржені постанови є протиправними, оскільки позивач мав та пред`являв документи, визначені ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", натомість відповідач діючи упереджено проігнорував наявність таких документів у додатку "Дія". Крім того, зазначає, що оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, законодавством не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за відсутність такого дозволу.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.08.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем 08.09.2023 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що під час перевірки транспортного засобу, який використовується ОСОБА_1 було встановлено, що повна маса транспортного засобу склала 37,6 т. при допустимій нормі 24 т., що складає 56,6% перевищення параметрів від нормативу внаслідок чого, посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №027043 від 06.06.2023. Вказує, що під час проведення перевірки також зафіксовано порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме водієм не надано для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, протокол технічного огляду. А тому, постанови про застосування адміністративно - господарських штрафів є правомірними та такими, що відповідають вимогам законодавства України, а відтак не підлягають скасуванню.

Від представника позивача 26.09.2023 надійшла відповідь на відзив, у якій з твердженнями, викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву не погоджується, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Також від представника позивача 10.10.2023 та 16.10.2023 надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 06.06.2023 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу RENAULT MAGNUM440/KRONE реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що використовувався перевізником ОСОБА_1 . При перевірці з наданої позивачем товарно-транспортної накладної ТТН № встановлено, що повна маса транспортного засобу склала 37,6 т. при допустимій нормі 24 т., що складає 56,6% перевищення параметрів від нормативу внаслідок чого, посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №027043 від 06.06.2023.

Під час проведення перевірки також зафіксовано порушення позивачем ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме водієм не надано для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, протокол технічного огляду.

У подальшому відповідачем 12.07.2023 були винесені:

- постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 030130 від 12.07.2023, про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 51000,00 грн, за порушення вимог п. 22.5 Постанови КМУ від 10.10.2001 №1306, відповідальність за яке передбачена абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт";

- постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 030131 від 12.07.2023, якою постановлено стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн, за порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач, вважаючи, що зазначені постанови є протиправними та такими, що порушують його права, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно ст. 60 зазначеного Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за:

- перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 3);

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (абз. 17).

Вирішуючи питання правомірності оскаржуваних у цій справі постанов, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За правилами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок №879), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно п. п. 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Пунктом 23 Порядку № 879 визначено, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку № 879).

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання) (підпункт 11 пункту 2 Порядку № 879).

Тобто вказаними нормами закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу при наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.

В ході проведення перевірки було проведено документальний габаритно-ваговий контроль, з наданої позивачем товарно-транспортної накладної ТТН № встановлено, що повна маса транспортного засобу склала 37,6 т. при допустимій нормі 24 т., що складає 56,6% перевищення параметрів від нормативу.

Відповідно до п. 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу 14.10.1997 № 363 (надалі - Правила № 363) основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Також судом взято до уваги, що клопотань про проведення точного габаритно-вагового контролю позивач не заявляв, оскільки акт перевірки не містить заперечень стосовно вказаних обставин.

Викладене, з урахуванням положень наведених вище нормативних актів та приписів ст. 60 Закону свідчить, що відповідачем оскаржувана постанова від 12.07.2023 №ПШ 030131 винесена правомірно.

Щодо правомірності постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 030130 від 12.07.2023 винесеної відносно позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Згідно з п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340(діючий з 06.02.2012) (далі Положення №340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Отже, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн (що відповідає спірному випадку) повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пункту 3.5 Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно пункту 3.6 Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку про обов`язок автомобільного перевізника забезпечити автомобіль, який він використовує, повіреним тахографом, а також належну його експлуатацію.

Щодо долученого представником позивача відеозапису стосовно того, що позивачем при перевірці пред`явлено посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Порядок формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1453 (надалі - Порядок № 1453).

Пунктом 1 вказаного порядку визначено, що він визначає механізм формування електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій та процедуру їх перевірки органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами - підприємцями.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1453 електронним посвідченням водія є національне посвідчення водія у формі електронного відображення інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі МВС (далі - Реєстр МВС), разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом) (далі - унікальний електронний ідентифікатор).

Електронним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у формі електронного відображення інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, разом з унікальним електронним ідентифікатором, а також інформації про страховий поліс (за наявності).

Згідно з п. 8 Порядку № 1453 сформоване електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором відображаються через мобільний додаток Порталу Дія (Дія).

Унікальний електронний ідентифікатор автоматично формується засобами Порталу Дія за наявності підключення електронного пристрою до Інтернету та працездатності мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Сформований унікальний електронний ідентифікатор дійсний протягом трьох хвилин з моменту формування.

Електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є дійсними лише за наявності унікального електронного ідентифікатора та не можуть використовуватися без нього.

Електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу пред`являються особою замість та без додаткового пред`явлення національного посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланку.

Як встановлено судом з відеозапису, долученого представником позивача до матеріалів справи, позивач показав посадовим особам відповідача при перевірці електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу без унікального електронного ідентифікатора.

Отже, у цьому випадку наявне порушення, встановлення якого призвело до притягнення позивача до відповідальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови є правомірними, а тому у задоволенні вимог про їх скасування необхідно відмовити.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Соборна, 75, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя О.О. Михайлов