Справа № 456/4880/23
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4880/23
Провадження № 2-а/456/60/2023
РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2023 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Микитина В.Я.,

сторони та інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач 1 інспектор Стрийського районного управління Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції Ладан Петро Михайлович;

відповідач 2 Головне управління Національної поліції у Львівській області;

зміст позовних вимог про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення;

розглянувши дану адміністративну справу у приміщенні суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та інших її учасників та без проведення судового засідання, на підставі наявних у ній матеріалів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у строк, визначений ч. 2 ст. 286 КАС України, а саме 15.09.2023 року, скориставшись засобами поштового зв`язку, скерував у Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві за вх. № 15968, у котрій просить скасувати винесену 05.09.2023 року постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ № 7673897, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до наказу № 1 від 16.02.2023 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу водієм до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .. Транспортний засіб, як зазначено в оскаржуваній постанові ВОЛЬВО НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відповідальною особою за технічний стан названого транспортного засобу є власниця ОСОБА_2 .. В той же час, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП в присутності позивача ОСОБА_1 не складався, його копія йому не вручалася, і відповідно йому не було роз?яснено права. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , в той же час, відповідно до довідки про реєстрацію місця його проживання, він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, поліцейський виніс оскаржувану постанову в службовому автомобілі без участі позивача ОСОБА_1 та без будь-яких його пояснень і будь-яких інших доказів. В зв?язку з наведеним, позивач ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, підсумовує свою позовну заяву позивач ОСОБА_1 ..

Відповідач 1 інспектор Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції Ладан П.М. скориставшись своїм правом, 16.10.2023 року подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заперечення, які за своєю суттю відповідають такій заяві по суті як відзив на позовну заяву, що були зареєстровані в діловодстві за вх. №17751, за змістом яких звертає увагу суду, що в момент зупинки транспортного засобу водію ОСОБА_1 було відомо про технічний стан керованого ним транспортного засобу, а саме напівпричіна марки SHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме про надриви та порізи коліс з правої сторони, та, як пояснив сам водій, що бачить дану проблему кожного дня. Цей відповідач зазначає, що водій ОСОБА_1 поводив себе безвідповідально та легковажно, оскільки під час зупинки автомобіля з метою уникнення відповідальності за порушення правил дорожнього руху ним було відразу заявлено про те, що автомобіль належить не йому, а впливовій особі, якому дозволено все, в тому числі порушувати Правила дорожнього руху, та відразу почав телефонувати до когось, повідомив поліцейського, щоби не складав ніякої постанови на нього. Також водію ОСОБА_1 було запропоновано для ознайомлення із недоліками по технічному стану його причепа, котрим він керує на місці зупинки і з чим водій був згідний, свою вину визнав повністю, та не заперечував вчинення порушення Правил дорожнього руху, що дало змогу здійснити розгляд даної адміністративного провадження згідно вимог ст. 258 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_1 свою вину визнав, заяв та клопотань не надавав, резюмує свої заперечення-відзив на позовну заяву інспектор Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції Ладан П.М.. Окрім того, до заперечень долучено оптичний диск CD-R з файлами, на яких міститься відеозаписи зупинки транспортного засобу, фіксування порушення Правил дорожнього руху та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач 1 ГУ НП у Львівській області у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Стрийського районного управління Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Ладана П.М. та нього, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, не подав, свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів.

Заяви та клопотання учасників справи.

Будь-яких заяв чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у визначені чинним КАС України й судом строки та порядку до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 22.09.2023 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву та відкрито провадження у цій справі. Залучено другого відповідача ГУ НП у Львівській області. Визначено розглянути і вирішити дану адміністративну справу 26.10.2023 року о 11:30 год. у порядку письмового провадження у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, без виклику сторін та інших учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами й іншими учасниками справи, 05.09.2023 року відповідачем 1 інспектором Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Ладаном П.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7673897 (копія мітиться у справі, а. с. 6), якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАп, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.. За змістом зазначеної постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач ОСОБА_1 05.09.2023 року о 16:37 год. по вул. І. Виговського у м. Стрию Львівської області керував транспортним засобом марки VOLVO моделі FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якого наявні надриви корда шини, розшарування, що оголює корд шини каролева, чим порушив пункт 31.4.5. Правил дорожнього руху.

З відеозаписів з бодікамери інспектора Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ладана П.М., які надано зазначеним відповідачем та досліджено безпосередньо, судом встановлено, що працівники поліції зупинили водія ОСОБА_1 на означеному транспортному засобі з напівпричепом, на якому по правій стороні на шинах наявні розшарування та надриви. Водій ОСОБА_1 визнає факт, що йому відомо про це, та в подальшому відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та котрі б відповідали критеріям їх належності й допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 у цілому, для їх безпосереднього дослідження, позивачем та обома відповідачами суду не надано, а судом не здобуто.

Релевантні джерела та норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У свою чергу, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 31.4.5. Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - колеса і шини: шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -, - передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В силу положень статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Заразом суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.07.2020 року у справі за єдиним унікальним номером 463/1352/16-а, згідно з котрою, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

За висновком Верховного Суду, викладеному в постанові від 14.03.2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 760/2846/17, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, Законом України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Щодо належності відповідачів.

Згідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст. 222 КУпАП).

При цьому, приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року у справі за єдиним унікальним номером 724/716/16-а та номером провадження К/9901/12750/18.

Слід зазначити, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Узагальнення оцінка суду за результатами розгляду справи.

Підсумовуючи, суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції у цьому випадку, якщо оскаржується постанова інспектора Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ладана П.М., є відповідач 2 ГУ НП у Львівській області, тобто суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідач 1 інспектор Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції Ладан П.М. є лише службовою особою територіального підрозділу відповідача 2 ГУ НП у Львівській області, а інспектор поліції є посадовою особою відповідного органу, який діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. З огляду на наведене, оскільки адміністративний позов заявлено також до відповідача 1 інспектора Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ладана П.М., який є неналежним відповідачем, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог саме до цього відповідача, в означеній частині.

Резюмуючи, в іншій частині, належить підкреслити, що з матеріалів цієї адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи водієм 05.09.2023 року о 16:37 год. по вул. І. Виговського у м. Стрию Львівської області керував транспортним засобом марки VOLVO моделі FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якого були наявні надриви корда шини, розшарування, що оголює корд шини королева, що зафіксовано у постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7673897, та на відеозаписах з бодікамери інспектора Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ладана П.М., чим позивач ОСОБА_1 порушив пункт 31.4.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При таких обставинах, враховуючи все викладене вище, належить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській областіпро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з їх безпідставністю.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 536 грн. 80 коп. і підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки ПАТ АБ «Укргазбанк» №67054134 від 15.09.2023 року (міститься у справі, а. с. 1), на підставі ст. 139 КАС України, підлягають залишенню за зазначеним позивачем, оскільки позовні вимоги у цій справі до задоволення не підлягають.

Доказів понесення сторонами та іншими учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Стрийського районного управління Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Ладана Петра Михайловича та Головного управління Національної поліції у Львівській областіпро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити в повному обсязі.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписання суддею без проголошення.У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач 1: інспектор Стрийського районного управління Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції Ладан Петро Михайлович; місце здійснення професійної діяльності: вул. Г. Коссака, 11, м. Стрий, Львівська область, 82400.

Відповідач 2: Головне управління Національної поліції у Львівській області; місцезнаходження юридичної особи: пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007; код у .

Дата складення повного судового рішення: 26 жовтня 2023 року.

Суддя Володимир МИКИТИН