Справа № 600/6873/23-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі

27 жовтня 2023 р. м. Чернівці справа № 600/6873/23-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Кушнір В.О., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича Державної прикордонної служби України (вул. Герцена, 2-А, м. Чернівці, 58003) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військової частини НОМЕР_2 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військової частини НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2019 року, відповідно до вимог пункту 5 абзаців 4, 5, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням фактично виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Пунктами 3 та 5 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Згідно із ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, яка обґрунтована тим, що 01 серпня 2019 року позивача виключено із списків особового складу та знято зі всіх видів забезпечення, також було проведено розрахунок при звільненні з військової служби та здійснено відповідні виплати, разом з тим відповідачем не було повідомлено ОСОБА_1 що це були за виплати, не було повідомлено письмово про виплати та не надано остаточний розрахунок.

У заяві зазначено, що позивачу стало відомо про порушене право, щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у меншому розмірі лише після отримання відповіді на адвокатські запити та ознайомлення із картками грошового забезпечення, у зв`язку з чим просить поновити строк на звернення до адміністративного суду. Крім того, позивач зазначав, що станом на час звернення до суду діяв карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, та воєнний стан, запроваджений на території України у зв`язку із збройною агресією Російської федерації, тому суворе дотримання судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

Розглянувши доводи, наведені позивачем на обґрунтування поважності причин пропущення ним строку звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Частиною 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що перебування особи на військовій службі є однією із форм реалізації закріпленого у ст.43 Конституції України права на працю.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.233 КЗпП України, ст.ст.1, 12 Закону України "Про оплату праці" зазначено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у ч.2 ст.233 КЗпП України, належною працівнику, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, поняття "грошове забезпечення", "індексація грошового забезпечення" та "заробітна плата", які використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір у цій адміністративній справі охоплюється застосованим у ч. 2 ст. 233 КЗпП України визначенням "законодавство про оплату праці".

Аналогічну правову позицію було неодноразово висловлено Верховним Судом у постановах від 13.03.2019 у справі № 807/363/18, від 25.04.2019 у справі № 804/496/18, від 26.06.2019 у справі № 820/4748/17, від 22.05.2020 у справі № 808/3200/17, від 04.02.2021 у справі № 160/5393/19, від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21 та від 02.03.2023 у справі № 14618/21.

Згідно з ч.1 - 4 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства перерахунок грошового забезпечення, індексація грошового забезпечення охоплюється застосованим у ч.2 ст.233 КЗпП України визначенням "законодавство про оплату праці".

Оскільки КАС України передбачає, що інші закони можуть встановлювати строки звернення до суду, застосуванню до позовних вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовцю підлягають саме положення ч.2 ст.233 КЗпП України, згідно з якими звернення працівника до суду із позовом про стягнення заробітної сплати (грошового забезпечення) не обмежується будь-яким строком.

Суд також зазначає, що 19.07.2022 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 №2352-IX, яким ч.2 ст.233 КЗпП України викладено у наступній редакції: "Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."

Оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення належних йому сум грошового забезпечення, не обмежувалось будь-яким строком, а на час подання позовної заяви (23.10.2023) строк звернення до суду з таким позовом складав три місяці з дня одержання позивачем письмового повідомлення про суми нараховані та виплачені йому при звільненні, суд вважає, що у даному випадку позивачем дотримано тримісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст.233 КЗпП України, який почав свій відлік з дати отримання відповідного письмового повідомлення (29.09.2023).

Окрім наведеного, суд наголошує, що відповідно до п.1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30.06.2023.

Аналогічну правову позицію було висловлено Верховним Судом у постановах від 10.08.2022 у справі № 677/1060/21, від 14.12.2022 у справі № 521/574/22, від 14.12.2022 у справі № 489/5441/21, від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21, 31.01.2023 у справі № 461/10678/20.

Окрім цього, 27 липня 2023 року Верховна Рада України прийняла закон, яким затвердила Указ Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що наявні підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, суд вважає, що вона подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 КАС України. Даний спір виник із публічно-правових відносин, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та згідно ч.2 ст.20 КАС України належить до юрисдикції Чернівецького окружного адміністративного суду.

Судом з`ясовано, що відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

За таких обставин, суд доходить висновку, що наявні правові підстави для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Беручи до уваги склад учасників справи, характер спірних правовідносин, а також враховуючи інші критерії, визначені статтями 12, 257-263 КАС України, суд вважає за можливе розглянути вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Керуючись статтями 171, 241, 243, 248, 257, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Поновити строк звернення до суду з даним позовом.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

3. Відповідачу встановити строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам, встановленим частиною другою та частиною четвертою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України). При цьому, згідно з ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

4. Відповідачу, у строк для подання відзиву на позов надати всі докази, які стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

5. Роз`яснити, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

6. Роз`яснити учасникам справи, що одночасно з наданням (надісланням) до суду відзиву на позов чи письмових пояснень щодо позову, їх копії та додані до них документи надіслати (надати) іншим учасникам справи (ч.3 ст.162 КАС України).

7. Повідомити учасникам справи про можливість отримати інформацію по справі на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: adm.cv.court.gov.ua/sud2470/.

8. Повідомити відповідача, що відповідно до вимог п.12 ч.9 ст.171 КАС України він як суб`єкт владних повноважень, який знаходиться за місцезнаходженням розгляду справи, може отримати копію позовної заяви з додатками (матеріалів справи) лише безпосередньо в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Кушнір