Справа № 480/321/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Павдічек В.О.

26 жовтня 2023 р. Справа № 480/321/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В с т а н о в и в:

29.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУ ПФУ в Луганській області, пенсійний орган) від 26.07.2021 року про відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області розглянути його заяву від 13.07.2021 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XII з урахуванням періодів його роботи згідно довідки від 08.07.2021 року № ЦУПР-01 -14/26, уточнюючої особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, а саме: з 01.07.1996 року по 29.12.2004 року, з 30.12.2004 року по 10.01.2006 року та з 25.05.2006 року по 28.04.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XII. Однак, рішенням ГУ ПФУ в Луганській області від 26.07.2021 року йому відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XII, оскільки до його пільгового стажу не зараховано періоди по пільговій довідці від 08.07.2021 року № ЦУПР-01-14/26, у зв`язку з відсутністю акту (довідки звірення) зустрічної перевірки достовірності факту пільгової роботи. Позивач зазначає, що відсутність акту зустрічної перевірки не може позбавляти його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.

Відповідач ГУ ПФУ в Луганській області не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 року (розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Луганській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XII.

ГУ ПФУ в Луганській області зобов`язано зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XII періоди роботи з 01.07.1996 року по 29.12.2004 року, з 30.12.2004 року по 10.01.2006 року та з 25.05.2006 року по 28.04.2021 року у вагонному депо Основа Південної залізниці.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.07.2021 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XII, з урахуванням довідки Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 08.07.2021 року № ЦУПР-01-14/26, уточнюючої особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, а саме: з 01.07.1996 року по 29.12.2004 року, з 30.12.2004 року по 10.01.2006 року та з 25.05.2006 року по 28.04.2021 року, та з урахуванням висновків суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що трудова книжка та довідка Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 08.07.2021 року № ЦУПР-01-14/26, уточнююча особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, містять підтвердження роботи позивача на посаді, яка надає право на отримання пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також суд зазначив, що відсутність акту зустрічної перевірки не може позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії. Крім того будь-яких посилань на невідповідність вищевказаної довідки чинному законодавству відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Луганській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пенсійний орган зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що в трудовій книжці відсутні певні дані про фактори, які визначають право на пенсію на пільгових умовах (наприклад, робота з відповідними або шкідливими речовинами відповідних категорій небезпеки, про виконання робіт певним способом або в певних умовах, або повний робочий день, що є виключно необхідною умовою та ін.). Записи в трудовій книжці лише підтверджують період знаходження працівника в трудових відносинах з підприємством, а не тривалість роботи в шкідливих умовах повний робочий день. А тому для підтвердження даної обставини необхідно надання відповідних уточнюючих довідок. В ході розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлено, що загальний страховий стаж позивача складає 37 років 02 місяці 24 дні. До загального стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи, вказані в пільговій довідці від 08.07.2021 року № ЦУПР-01-14/26 у зв`язку з відсутністю акту (довідки звірення) зустрічної перевірки достовірності факту пільгової роботи. Оскільки підприємство ЦУПР-01-1426 знаходиться в Харківській області, до ГУ ПФУ в Сумській області направлено запит № 1800-0212-9/33133 для перевірки пільгової довідки від 08.07.2021 року № ЦУПР-01-14/26.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, станом на 04.07.2021 року йому виповнилось повних 55 років.

13.07.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 55 Закону від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) (а.с. 26).

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглянуто ГУ ПФУ у Луганській області та прийнято рішення від 26.07.2021 року б/н, яким відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону від 05.11.1991 року № 1788-XII (а.с. 7).

В обґрунтування прийнятого рішення пенсійним органом зазначено, що вік заявника 55 років. Страховий стаж особи становить 37 років 2 місяці 24 дні. Пільговий стаж особи становить 24 роки 6 місяців 1 день. За доданими до заяви документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано періоди по пільговій довідці від 08.07.2021 року № УУПР-01-14/26 у зв`язку з відсутністю акту (довідки звірення) зустрічної перевірки достовірності факту пільгової роботи. Після надходження результатів проведення зустрічної перевірки питання призначення пенсії за вислугу років буде розглянуто повторно (а.с. 7).

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1788-XІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XІІ право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Згідно із положеннями ст. 62 Закону № 1788-XII та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутня інформація, що визначає право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, зміст наведених норм права свідчить, що основним документом на підтвердження пільгового стажу роботи є трудова книжка, та за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо. Уточнюючі довідки мають подаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Матеріали справи підтверджують ту обставину (записи № 18 28 трудової книжки серії НОМЕР_1 ), що позивач ОСОБА_1 працював у вагонному депо Основа Південної залізниці: з 01.07.1996 року по 29.12.2004 року - оглядач-ремонтник вагонів магістральних залізниць, зайнятий на пункті контрольно-технічного обслуговування Смородине 1 класу; з 30.12.2004 року по 10.01.2006 року - оглядач-ремонтник вагонів магістральних залізниць, зайнятий на пункті технічного обслуговування Смородине 1 класу; з 25.05.2006 року по 28.04.2021 року - слюсар з ремонту рухомого складу пункту технічного обслуговування вагонів станції Смородине 2 класу (а.с. 48-52).

Відповідно до довідки АТ «Українська залізниця» від 08.07.2021 № УУПР-01-14/26, уточнюючої особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії (а.с. 8), позивач ОСОБА_1 працював у вагонному депо Основа Південної залізниці:

- з 01.07.1996 року (наказ № 174 від 01.07.1996 року) по 29.12.2004 року наказ № 398 від 30.12.2004 року - оглядач-ремонтник вагонів магістральних залізниць, зайнятий на пункті контрольно-технічного обслуговування Смородине 1 класу;

- з 30.12.2004 року (наказ № 398 від 30.12.2004 року) по 10.01.2006 року (наказ № 6 від 11.01.2006 року) - оглядач-ремонтник вагонів магістральних залізниць, зайнятий на пункті технічного обслуговування Смородине 1 класу;

- з 25.05.2006 року (наказ № 124/ОС від 25.05.2006 року) по 28.04.2021 року (наказ № 22/ОС від 28.04.2021 року) - слюсар з ремонту рухомого складу пункту технічного обслуговування вагонів станції Смородине 2 класу.

Крім того, у довідці від 08.07.2021 року № УУПР-01-14/26 вказано, що на цій роботі ОСОБА_1 був зайнятий повний робочий день. Простоїв з вини підприємства та відпусток без збереження заробітної плати за ініціативою адміністрації за вказаний період не було. Переведень на інше робоче місце з неповним робочим днем не було. Працюючи за вказаною професією ОСОБА_1 , має право на пенсію за вислугу років згідно з п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XII і Списку № 583.

За Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, до таких професій відносяться: зокрема, оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу та слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць зайнятих на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу.

Таким чином, трудова книжка позивач та довідка АТ "Українська залізниця" від 08.07.2021 року № УУПР-01-14/26, уточнююча особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, містять підтвердження роботи позивача на посаді, яка надає право на отримання пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XII.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1) (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Тобто, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

13.07.2021 року, після звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 55 Закону № 1788-XII, ГУ ПФУ в Сумській області направлявся лист № 1800-0212-9/33133 до ГУ ПФУ в Харківській області щодо проведення перевірки достовірності видачі довідки, уточнюючої особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 08.07.2021 року № ЦУПР-01-14/26 на ОСОБА_1 , виданої Центром з управління персоналом (10081216) (а.с. 45).

Разом з тим, не дочекавшись акту перевірки та не вирішивши питання про продовження строку для прийняття рішення, 26.07.2021 року пенсійним органом прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів зазначає, що рішення ГУ ПФУ у Луганській області від 26.07.2021 року про відмову у призначенні пенсії (за фактом його не оскарження) обумовлює необхідність повторного звернення із заявою про призначення пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують, як джерело права при розгляді справ, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.12.2018 року у справі № 804/1469/17, від 14.08.2019 року у справі № 0640/4434/18 та від 12.09.2019 року у справі № 0640/4248/18.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено право суду вийти за межі позовних вимог, це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та ст.13 Конвенції у справі, а також виклав окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрив елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на пенсію підпадає під сферу дії ст. 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заява № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

За наведених обставин, керуючись положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України, для повного захисту прав позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Луганській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. "а" ст. 55 Закону № 1788-XII періоди роботи з 01.07.1996 року по 29.12.2004 року, з 30.12.2004 року по 10.01.2006 року та з 25.05.2006 року по 28.04.2021 року у вагонному депо Основа Південної залізниці.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України немає.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц