Справа № 344/15225/23
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/187/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б. М.

секретаря Стефанець Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 18.08.2023 звернувся з даним позовом до відповідачів Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.08.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.09.2023 відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

Позов обґрунтований тим, що постановою інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Підлипняк Д.А. серії ЕАС №7493887 від 09.08.2023 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф в сумі 340 грн. Відповідно до постанови позивач о 19 год. 55 хв. рухаючись за кермом автомобіля у м.Києві по трасі Київ-Одеса перевищив дозволену швидкість, чим порушив вимоги п.12.9.б ПДР.

Позивач вважає дії інспектора протиправними, а оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування, обґрунтовуючи наступним.

Так, позивач зазначає, що 09 серпня 2023 року він керуючи автомобілем у м.Києві був зупинений інспектором ПП ОСОБА_2 на трасі Київ-Одеса за нібито перевищення дозволеної швидкості руху. Звертає увагу суду, що постанова виносилася іншим інспектором, оскільки персональні дані були надіслані через особистий телефон інспектора іншому інспектору, який і виготовив оскаржувану постанову. Крім того, фіксація швидкості руху здійснювалася приладом TruCAM, який є виключений із реєстру засобів вимірювальної техніки та який тримала інспектор у руках, що створює значну похибку у даних через тремтіння рук. Оскільки, вимірювання швидкості руху було проведено несертифікованим технічним засобом, то притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.

Також зазначає, що на вказаній ділянці дороги встановлені три дорожні знаки 3.29 Обмеження максимальної швидкості руху, а саме 90, потім 70, і лише пізніше 50. Встановити де саме знаходився автомобіль позивача під час відеозапису неможливо, адже це не автоматичний прилад фіксації.

Вважає, що інспектор не розглянув справу всебічно, повно та об`єктивно, упереджено ставився до позивача, та прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з грубим порушенням законодавства. На підставі зазначених обставин справи, позивач вважає дії інспектора протиправними, а постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив суд визнати дії протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначено, що 09.08.2023 о 19 год. 55 хв. інспектор роти №6 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП Підлипняк Діана Анатоліївна несла службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконувала службові обов`язки відповідно повноважень передбачених Законом України «Про Національну поліцію». В цей час на 211 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam (серійний номер ТС008451), було зафіксовано, що водій транспортного засобу Hunday Sonata (д.н.з. НОМЕР_1 ), в зоні дії знаку 3.29 рухався зі швидкістю 73 (сімдесят три) км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 23 (двадцять три) км/год, чим порушив п. 12.9 ПДР. Після чого, на підставі ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", автомобіль Hunday Sonata (д.н.з. НОМЕР_1 ) було зупинено.

Інспекторка згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представилась (назвала своє прізвише, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформувала про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Надалі, інспекторка згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосила законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія. Після перевірки документів інспекторка згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП, здійснила розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснила позивачеві права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Під час розгляду справи жодних заяв та або клопотань від позивача не надходило. Розглянувши справу, інспекторка відповідно до ст. 258 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП винесла постанову серії ЕАС №7493887 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача та наклала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. Надалі інспекторка згідно ст. 285 КУпАП ознайомила позивача зі змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручила її копію. Також, позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

Те що позивач у позовній заяві зазначає, що оскаржувана постанова, нібито виносилась не інспектором, а якоюсь іншою особою, не відповідає дійсності, оскільки на відеозаписі, здійсненому на службовий нагрудний відеореєстратор, зафіксовано, що усі процедуру розгляду проведено інспекторкою, що повністю спростовує твердження позивача. Позивач жодних доказів на підтвердження своїх тверджень до позовної заяви не надав.

Крім того, посилання позивача, що фіксація швидкості руху транспортних засобів за допомогою лазерного вимірювача швидкості «ТшСАМ» шляхом його утримання в руках суперечить положенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та даний пристрій виключено із Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, є хибним, оскільки, лазерний вимірювач швидкості «TruCAM LTI 20/20» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA.TR.001 241-18 Rev.O від 26.12.2018. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний «LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки.

Факт порушення ПДР позивачем був виявлений поліцейським, який з дотриманням вимог закону та обґрунтовано прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся відповідно до вимог чинного законодавства, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Відтак відповідач вважає оскаржувану постанову законною, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання 26.10.2023 не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що справа розглядалась інспекторкою, що зафіксовано нагрудний реєстратор. Постанова про адміністративну відповідальність виносилась, та заповнювалась іншою особою. Позивач не міг надати жодного доказу своїх тверджень та скористатися правом ст.268 КУпАП, а саме, не міг надати відеодоказ своєї невинуватості, так як під час воєнного стану заборонено використовувати відеореєстратор. На відео можна було б побачити швидкість руху в зоні дії знаку 3.29. Відповідачем неправильно витлумачено об`єктивну сторону правопорушення. А саме: положення ст. 40 Закону N 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 Закону. Вважає, що відповідач не довів його провини, а саме руху зі швидкістю 73 км/год саме в зоні дії знаку 3.29 Швідкість руху 50.

10.10.2023 від позивача до суду надійшла заява в якій він просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання 26.10.2023 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Скористалися правом подання відзиву по справі, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та інше.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас, за приписами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що постановою інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Підлипняк Д.А. серії ЕАС №7493887 від 09.08.2023 позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф в сумі 340 грн. Відповідно до постанови позивач на трасі Київ-Одеса 211 км о 19 год. 55 хв. керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 73 км/год. в зоні дії знаку 3.29 Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год., перевищив встановлену швидкість руху більше ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалася приладом TruCAM ТС008451, чим порушив вимоги п.12.9.б ПДР (а.с.6).

Матеріали справи містять відео та фото докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Так, за даними приладу «TruCAM ТС008451»: помірна швидкість: 73 км/год, помірна дистанція: 143.8 м, ліміт швидкості 50 км/год. Зазначений вимірювальний пристрій автоматично визначає такі параметри, як вулиця, широта, довгота, тобто лазерний пристрій «TruCAM ТС008451» здійснює фіксацію зазначених параметрів в автоматичному режимі, що виключає вплив інспектора на роботу пристрою (а.с.49,59).

При цьому наявність встановленого дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» зі значенням «50» підтверджується наданою до суду відповідачем схематичним зображенням розташування дорожніх знаків 5.70 та 3.29, місце розташування приладу «TruCAM ТС008451», місце знаходження ТЗ на час вимірювання швидкості, напрямок руху ТЗ (а.с.52).

Щодо правомірності застосування лазерного вимірювача швидкості «TruCam», суд вважає необхідним зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості «TruCam» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 року № UА-TR.001 241-18. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки (а.с.53-56).

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Отже, покази приладу TruCam LTI 20/20 обґрунтовано оцінюються як доказ в розумінні ст.251КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Також при дослідженні диску з відеозапису вчинення правопорушення вбачається, що інспектором не порушено процедуру розгляду та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а відтак всі доводи позивача з даного приводу суд вважає такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, при цьому, відповідач діяв у межах та у спосіб, які передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 122, ст. 251, ст. 283, ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, ст. 8, ст. 9, ст.ст. 72-77, ст.ст. 241-246, ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Богдан АТАМАНЮК