Справа № 420/18970/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

26 жовтня 2023 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом «АТЛАНТИ МАРІН» до Головного управління ДПС у Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа № 420/18970/23 за позовом «АТЛАНТИ МАРІН» до Головного управління ДПС у Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 року адміністративний позов «АТЛАНТИ МАРІН» до Головного управління ДПС у Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

20.10.2023 року від представника позивача надійшла заява, в якій заявник просить суд винести додаткове рішення та стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 400 грн.

23.10.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись положеннями ч.3 ст.252 КАС України, судом розглянуто заяву про стягнення судових витрат у письмовому провадженні.

Частиною 1 ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Зазначене відповідає алгоритму дій викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18

Керуючись положеннями ч.3 ст.252 КАС України, судом розглянуто заяву про стягнення судових витрат у письмовому провадженні.

Суд звертає увагу, що в позовній заяві представник позивача просив суд стягнути з відповідача судові витрати.

20.10.2023 року представник позивача подав до суду заяву, до якої додано докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме:

копію договору про надання правничої допомоги №254 від 22.06.2023 року;

рахунок на оплату № 30 від 22.06.2023 у сумі 14 400 грн.;

акт про надання послуг № 37 від 11.10.2023;

додаток до акту надання послуг № 37 від 11.10.2023;

інформаційне повідомлення про зарахування коштів № 959 від 23.06.2023 в сумі 7200 грн.;

інформаційне повідомлення про зарахування коштів № 1123 від 28.07.2023 в сумі 7200 грн.

Згідно додатку до акту про надання послуг адвокатом виконано такі роботи:

1) зустріч з клієнтом, визначення ефективного способу захисту інтересів клієнта з урахуванням наданих на ознайомлення документів;

2) формування правової позиції та підготовка позовної заяви про виключення клієнта з переліку ризикових;

3) подача позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду (справа №420/18970/23);

4) ознайомлення із відзивом ГУ ДПС в Одеській області та підготовка відповіді на відзив у справі 420/18970/23, надсилання учасникам справи та до Одеського окружного адміністративного суду;

5) відстеження руху адміністративному суді справи 420/18970/23 в Одеському окружному адміністративному суді;

6) підготовка проекту, узгодження з клієнтом та подання до Одеського окружного адміністративного суду Заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, які понесені позивачем у зв?язку з розглядом справи 420/18970/23.

Загальна вартість наданих послуг склала 14 400 гривень.

Отже, представник позивача просить суд стягнути 14 400 грн. судових витрат на правничу допомогу.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Надаючи оцінку доказам, щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 36000,00 грн., суд бере до уваги, що правничі послуги в такому розмірі не співмірні з урахуванням складності справи, витраченого часу, ціни позову.

При цьому, такі послуги як зустріч з клієнтом, формування правової позиції, подача позовної заяви є складовою частиною позовної заяви та не можуть нараховуватися окремо; подання процесуальних документів не є правовою допомогою, яка підлягає окремій оплаті, оскільки до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво тощо.

Зокрема, складання позовної заяви як процесуального документа включає в себе консультації правового характеру, постановку Клієнтом завдань до виконання, дослідження Клієнтом завдань, вивчення правової природи спірних правовідносин, наявних доказів, витребування необхідних доказів від Клієнта, дослідження чинної судової практики по спірним правовідносинам. Відстеження руху справи не є складним процесом та таким, який займає велику кількість часу та включає необхідність володіння виключними знаннями. Підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення є логічним продовженням позовної заяви. Крім того, відомості вказані в заяві про ухвалення додаткового рішення могли бути зазначені і безпосередньо в позовній заяві.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача 2500 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 143, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м.Одеса, Одеська область, 65044, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТИ МАРІН» (вул. Героїв Крут, буд.15, м.Одеса, Одеська область, 65078, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень)

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Додаткове рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.