Справа № 560/17737/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 04.09.2023 ВП№72279244.

Позивач вважає, що вимоги виконавчого документа та рішення суду у справі №560/3139/23 були ним виконані у повному обсязі, що свідчить про безпідставність оскаржуваної постанови.

Розгляд справи призначений в межах строків, визначених КАС України. Судом витребувані матеріали виконавчого провадження а також додаткові докази.

Відповідач подав відзив та витребувані матеріали виконавчого провадження. У відзиві відповідач позов не визнає, покликається на правомірність постанови державного виконавця, оскільки ним був встановлений факт невиконання рішення суду у повному обсязі. Враховуючи це, у позові просить відмовити.

В судове засідання представники сторін не з`явились, відповідач подав заяву про розгляд справи без участі представника. Зважаючи на це, розгляд здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів без проведення аудіо запису судового засідання.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено зі змісту матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП№72279244 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду, виданого 12.07.2023 у справі №560/3139/23 на виконання рішення суду від 22.05.2023, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" від 06.12.2022 № 3610 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

На підставі заяви стягувача 17.07.2023 державним виконавцем відкрите виконавче провадження ВП№72279244, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження, у встановлений строк до органу ДВС будь-яка інформація про виконання боржником рішення суду не надходила.

18.08.2023 представник стягувача подала заяву про те, що рішення суду боржником не виконане, оскільки сума виплати є меншою, крім того не проведена виплата коштів за перерахунком з 2019 року.

04.09.2023 державним виконавцем складений акт, у якому зазначається, що рішення суду у справі №560/3139/23 не виконане у спосіб та у порядку, визначеному виконавчим документом.

Постановою державного виконавця від 04.09.2023 за невиконання рішення суду у спосіб та у порядку, визначеному виконавчим документом на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області накладений штраф 5100 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до суду надані протоколи перерахунків пенсії стягувача, вчинені 20.07.2023 на виконання рішення суду у справі №560/3139/23, а також на виконання іншого рішення суду. Також позивач надав розрахунок на доплату пенсії від 20.07.2023, з якого вбачається, що на користь стягувача за період перерахунку з грудня 2019 по липень 2023 підлягають виплаті 284051,65 грн.

Водночас, з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що вказані документи боржник до органу ДВС не скеровував і не повідомляв державного виконавця про стан виконання рішення суду.

До суду позивач також не надає будь-які докази того, що зазначені протоколи перерахунків та розрахунок на доплату були своєчасно направлені державному виконавцю.

Крім того, зазначений розрахунок на доплату суд оцінює критично, оскільки він належним чином не підтверджує факт нарахування суми заборгованості на користь стягувача, оскільки не має усіх необхідних ознак рішення суб`єкта владних повноважень, яке б обумовлювало виникнення для учасників правовідносин відповідних правових наслідків.

У позові, крім того, позивач покликається на те, що протягом поточного та попередніх років ним проводились виплати коштів за відповідними бюджетними програмами в рахунок погашення заборгованості перед стягувачами за перерахунками, вчиненими у попередні роки. З огляду на це позивач зазначає, що вказана у розрахунку сума коштів 284051,65 грн. буде виплачена стягувачу у подальшому за умови виділення фінансування відповідної цільової програми.

Разом з тим, ці обставини також не підтверджені будь-якими належними доказами ані органу ДВС ані суду. Так, і у матеріалах виконавчого провадження і у справі немає належних доказів того, що позивач станом на час часткового виконання рішення суду не мав відповідних призначень/коштів на погашення заборгованості перед стягувачем, у тому числі але не виключно, будь-які кошториси, виписки про відсутність коштів, про обсяги призначень за відповідними програмами тощо, з яких би вбачалась дійсна неможливість виплати коштів у поточному періоді.

Відповідачем надано суду копію Плану доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на 2023 рік ( зі змінами), у якому у графі "погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду" вказана сума коштів у тисячах гривень: 11418,7. У поясненнях позивач також зазначає, що станом на 03.10.2023 ці кошти використані у повному обсязі.

У той же час, суд оцінює вказані доводи критично, оскільки інформація про використання коштів у повному обсязі не є підтвердженою належними доказами, зокрема випискою органу державної казначейської служби за відповідним рахунком або в розрізі цільової програми. Крім того, не надані докази того, що пенсійним органом вживались будь-які заходи з метою отримання додаткового фінансування на вказані цілі або перерозподілу відповідних доходів /витрат.

Відтак, доводи пенсійного органу про те, що виплата не була і не могла бути проведена через об`єктивні причини, є недоведеними належними доказами.

З огляду на це, суд не має підстав погодитись з тим, що рішення суду було виконане боржником у повному обсязі і у спосіб та порядку, що визначені виконавчим документом.

Так само суд приходить до висновку, що належних доказів того, що рішення не було виконане у повному обсязі з поважних і об`єктивних причин, пенсійний орган не надав ані відповідачу, ані до суду.

У цьому випадку суд бере до уваги принцип обов`язковості судових рішень і виходить з того, що належне виконання полягає не лише у вчиненні дій щодо проведення перерахунку у відповідній електронній системі, але й дій, спрямованих на реальну виплату особі заборгованості, право на яку вона має згідно з висновками суду.

З огляду на це, державний виконавець під час перевірки стану виконання правомірно встановив, що рішення не було виконане у повному обсязі, і поважні причини такого невиконання встановлені не були, що давало обґрунтовані підстави для накладення штрафу.

Враховуючи вказане суд вважає, що у діях та постанові державного виконавця відсутні ознаки протиправності або виходу за межі повноважень, відтак позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 жовтня 2023 року

Позивач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 21318350)
Відповідач:Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29018 43315602)

Головуючий суддя І.С. Козачок