Справа № 751/8562/23
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №751/8562/23
Провадження №2-а/751/123/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Овдій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області, інспектора роти № 4 батальйону УПП в Чернігівській області, старшого лейтенанта поліції Жукова Євгена Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1.1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7776462 від 20.09.2023 р., якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн 00 коп.

1.2. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.09.2023 р. постановою інспектора роти № 4 батальйону УПП в Чернігівській області, старшого лейтенанта поліції Жукова було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, постанова винесена з порушенням норм КУпАП, відсутні докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Так, заводом виробником транспортного засобу, яким він керував, не передбачено спеціальну накладку на передній бампер, на яку кріпиться знак, та не передбачені місця для встановлення переднього номерного знаку на даний автомобіль. Під час розгляду справи поліцейський не перевірив конструкцію автомобіля щодо визначення місця встановлення переднього номерного знаку.

Також під час розгляду справи він виявив бажання скористатися правовою допомогою, у звязку з чим заявив відповідне клопотання, однак поліцейським не вжито заходів щодо надання можливості реалізувати це право, що призвело до порушення його прав та порядку розгляду справи. Крім того, відповідач не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи, підготуватися до розгляду, надати свої пояснення та докази.

1.3. 16.10.2023 р. представником відповідачів надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Зазначає, що доводи позивача про відсутність в конструкції транспортного засобу місця для переднього номерного знаку не можуть братися до уваги, оскільки законодавство України та ДСТУ передбачають встановлення на транспортних засобах двох номерних знаків. На аналогічних марках автомобіля, яким керував позивач, встановлюються передні номерні знаки.

З відеозапису з відеореєстратора вбачається, що позивач, під`їжджаючи до ДСП «Кіпті», керував транспортним засобом, у якого відсутній передній номерний знак. Також відеозаписом підтверджується, що поліцейським була дотримана процедура розгляду справи, зокрема повідомлено про суть вчиненого правопорушення, ознайомлено з правами. Натомість особа сама вирішує, чи скористатися своїми правами та яким саме чином. Поліцейський відхилив клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки такі справи розглядаються на місці. Під час винесення оскаржуваної постанови інспектор поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а винесена постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП

ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи.

2.1. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

2.2 Представник відповідачів та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3.1. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.10.2023 р. відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

3.2 Враховуючи, що представники відповідачів та відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

ІV. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

4.1. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.09.2023 року серії ЕАТ №7776462 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

4.2. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 20.09.2023 року о 14 год. 50 хв. в с. Кіпті, дорога М-01 98 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW Z4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без переднього державного номерного знаку, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР.

4.3. Вказана постанова 21.09.2023 була направлена на адресу позивача та отримана останнім 26.09.2023 р.

4.4. Під час розгляду справи позивач заявляв письмове клопотання про перенесення розгляду справи, яке поліцейський відхилив.

4.5. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача надає дві фотографії з мережі Інтернет про встановлення передніх номерних знаків на автомобілях BMW Z4, аналогічних тому, яким керував позивач.

4.6. Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW Z4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого був відсутній передній державний номерний знак.

V. Оцінка суду.

5.1. Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП є, зокрема, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака.

5.2. Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем вимог п.п.«в» п.2.9 ПДР, а саме: керування транспортним засобом без номерного знака.

У даному випадку закінчений склад правопорушення, з огляду на конструкцію правової норми, настає з того моменту коли особа рухалась на транспортному засобі без номерного знаку.

5.3. Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані можуть встановлюватися, зокрема, і поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

5.4. З системного аналізу вище вказаних норм, вбачається, що для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом без номерного знаку.

5.5. Положеннями ч.1 ст.9 КАС України регламентовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.2 ст.159 КАС України).

5.6. Зі змісту позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що узагальнений зміст оскаржуваної постанови зводиться до відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення через відсутність у конструкції транспортного засобу місця для переднього номерного знаку.

Отже, в конкретному випадку факт керування позивачем транспортним засобом без переднього номерного знаку сторонами не заперечується, а відтак вказану обставину в силу ч.1 ст.78 КАС України суд вважає достовірною та такою, що не підлягає доказуванню.

5.7. Щодо вказаних доводів позивача про відсутність у конструкції транспортного засобу місця для переднього номерного знаку суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Пунктами 1.3 та 1.9 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.9 «в» ПДР водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.

Відповідно до підпункту 31.3 «в» пункту 31 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Закону України «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Так, правила застосування номерних знаків установлені ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування» (надалі ДСТУ 4278:2019).

Згідно з пунктом 4.1 ДСТУ 4278:2019 кількість знаків, на автомобілях має бути два знаки. Знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником (п. 4.2 ДСТУ 4278:2019).

Наведене в сукупності свідчить про те, що вимоги діючого законодавства містять заборону експлуатації автомобіля без двох номерних знаків.

З оглянутого в судовому засідання відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що після зупинки позивача, останній дістав номерний знак та поставив його під лобовим склом.

Хоча ДСТУ 4278:2019 не містить чітких вимог щодо розміщення номерного знаку лише по осі симетрії автомобіля, однак вказує на необхідність розміщення таких знаків саме «на» транспортному засобі, а не у середині. Розміщення номерного знаку в салоні автомобіля під лобовим склом не передбачено виробником у конструкції автомобіля. Також таке розміщення відбулось вже після встановлення факту керування транспортним засобом без переднього номерного знаку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач при експлуатації транспортного засобу зобов`язаний забезпечити наявність номерних знаків у відповідності до вимог нормативно-правових актів, а посилання останнього на те, що встановити номерний знак на передньому бампері автомобіля технічно неможливо, адже на бампері відсутнє спеціально обладнане місце для встановлення номерного знаку, критично оцінюються судом та свідчать про намагання ухилитися від відповідальності.

При цьому суд звертає увагу на надані стороною відповідача фотографії аналогічного транспортного засобу, яким керував позивач, - «BMW Z4», в яких на передньому бамперів встановлені номерні знаки.

Тому доводи позивача про відсутність у конструкції автомобіля місця для встановлення номерного знака не заслуговують на увагу та на правомірність постанови жодним чином не впливають.

5.8. Також позивач при оскарженні постанови посилається на порушення порядку розгляду справи, зокрема на не перенесення розгляду справи для забезпечення можливості скористатися правовою допомогою. З приводу цього суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру, тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося, а оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч.4 ст.258 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч.1 ст.121-3 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Матеріали справи не підтверджують, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП відповідачем ОСОБА_2 вчинялися будь-які дії, які б могли трактуватися судом як перешкоди у реалізації позивачем права на отримання позивачем правової допомоги.

Згідно чинного законодавства, до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності.

Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський, згідно із законодавством, лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно така особа вирішує, чи скористається він своїми правами та в який спосіб.

З оглянутого в судовому засідання відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що під час розгляду справи ОСОБА_1 телефонував адвокату, останній надав консультацію по телефону та розмовляв з поліцейським з приводу порушення, надавши таким чином правову допомогу.

За таких обставин суд приходить до переконання, що поліцейський надав можливість позивачу реалізувати його право на отримання правової допомоги.

5.9. Суд звертає увагу, що власне зміст позовної заяви та пояснення позивача щодо обставин вчинення правопорушення підтверджують факт порушення ним вимог п.2.9 «в» ПДР та узгоджуються зі змістом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень інспектором поліції відносно позивача відсутні. Зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283,284 КУпАП.

5.10. Визначений вимогами ч.2 ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

5.11. За встановлених обставин, суд, оцінюючи доводи позивача в позові щодо його невинуватості та неправомірності винесення щодо нього оскаржуваної постанови, приходить до висновку, що вищевказані доводи ОСОБА_1 не засновані на належних доказах, нічим не підтверджуються і спрямовані на ухилення останнім від адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, факт наявності якого не викликає у суду жодних сумнівів.

5.12. Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям поліцейського і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

5.13. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП. У той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

VІ. Судові витрати.

6.1. Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

6.2. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, правові підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області, інспектора роти № 4 батальйону УПП в Чернігівській області, старшого лейтенанта поліції Жукова Євгена Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

відповідачі:

Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, );

Управління патрульної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66);

інспектор роти № 4 батальйону УПП в Чернігівській області, старший лейтенант поліції Жуков Євген Володимирович (місцезнаходження: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66).

Суддя В.Г. Павлов