Справа № 178/1974/22
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 178/1974/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 року (суддя Цаберябий Б.М., с. Кринички, повний текст рішення складено 29.06.2023 року) в справі №178/1974/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Департаменту реалізації Державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

29.12.2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Департаменту реалізації Державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову серії АА № 00000947 від 06.09.2022 року винесену старшим державним інспектором відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушення Департаменту реалізації Державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О., про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 8500,00 грн., та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову серії АА № 00000947 від 06 вересня 2022 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушення Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 132-1 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 8500 грн.; справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України провадженням закрито.

З рішенням суду першої інстанції не погодилась Державна служба України з безпеки на транспорті та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд при розгляді справи не у повному обсязі з`ясував обставини справи, не дослідив всіх доказів у справі. Апелянт вказував на те, що 10.07.2022 року посадовими особами Укртрансбезпеки на ділянці автодороги М-04 186+337 км проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MAN модель TGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та встановлено перевантаження загальної маси транспортного засобу на 7,8% (3,148 тон), замість дозволеного навантаження 40 тон. При здійсненні вантажно-габаритного контролю шляхом зважування, встановлено, що перевозився вантаж, фізична властивість якого не спливає на навантаження. Апелянт вказував, що Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом, передбачають для транспортних вантажів рівномірність розміщення вантажу в кузові, таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалось його керування. Апелянт вказував, що постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затвердженою постановою КМУ №1174 від 27.12.2019 року та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі №512 від 27.09.2021 року. Під час зважування транспортного засобу таке зважування проходило на обладнанні, яке було повіреним та сертифікованим. Апелянт вказував, що з постанови можливо встановити який транспортний засіб перевантажений, наявні фото докази. Діюча на момент вчинення адміністративного правопорушення норма Правил дорожнього руху забороняла рух вантажного транспортну у разі коли допущено навантаження транспортного засобу понад 40 тон, для контейнеровозів понад 44 тони. Відповідальність за навантаження та розміщення у кузові вантажу несе перевізник або власник транспортного засобу. Завантажуючи автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів. У зв`язку з тим, що навантаження транспортного засобу становило понад 43000 кг (без причепа), встановлено перевантаження, замість 40 тон близько 48 тон (47942 кг), було винесено відповідну постанову про застосуванні у вигляді відповідальності адміністративного штрафу. Дозволяється критична похибка у вимірюванні навантаження у розмірі 2%, проте у випадку позивача, перевищення становило близько 8 %, що значно більше похибки. Апелянт вказував, що Державна служба України з безпеки на транспорті є уповноваженим органом для здійснення державного контролю на автомобільному транспорті у тому числі може застосовувати адміністративно-господарські санкції, уповноважене здійснювати повноваження для захисту порушених інтересів держави в тому числі шляхом оскарження судових рішень.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Законом передбачений порядок сплати штрафу за вчинення адміністративного правопорушення у зменшеному розмірі, у випадку, якщо особа визнає себе винуватою у його вчиненні. Законодавство визначає обов`язок особи, що приймає рішення про накладення на особу адміністративного стягнення, надіслати правопорушнику відповідне повідомлення, чого не було зроблено. Однак, повідомлення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності надіслано їй не було. В порушення вимог ст. 283 КУпАП України про адміністративні правопорушення, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо реквізитів рахунку, на який необхідно сплачувати призначений штраф. У постанові АА № 00000947 від 06 вересня 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 допущено перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 7,8 %, що становить 3,148 т, також у графі «Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу» зазначено, що повна маса транспортного засобу становить 47842 кг. Оскаржувана постанова містить посилання на онлайн-ресурс із матеріалами постанови АА № 00000947 від 06 вересня 2022 року, де доступні фотозвіт фіксації транспортного засобу, інформація про транспортний засіб та відомості про відповідальну особу. Згідно розділу «Інформація про транспортний засіб» у графі «Зафіксовані порушення» зазначено, зафіксовано перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,8 %, що становить 3,148 т. Суд першої інстанції вказував, що в оскаржуваній постанові наявні розбіжності, що не можуть бути усунуті, а тому вони унеможливлюють притягнення позивачки до адміністративної відповідальності Виходячи з розрахунку невідомого значення шляхом пропорції можна встановити, що: - у випадку перевищення ваги транспортного засобу на 7,8 %, що становить 3,148 т (як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення), то повна маса (100 %) транспортного засобу має бути 40,35 т; - у випадку перевищення ваги транспортного засобу на 7,8 %, що становить 7,942 т. (відповідно до інформації з роздруківки Сервісу перевірки адміністративних правопорушень), то повна маса (100 %) транспортного засобу має бути 101,82 т; - у випадку, якщо повна маса транспортного засобу становить 47,942 т (як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення), то перевищення маси транспортного засобі у розмірі 7,8 % має становити 3,739 т. Усі значення, наявні в оскаржуваній постанові та електронних документах суперечать один одному, зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити наявність або відсутність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 132-1 КУпАП, тому вона не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Що дає суду підстав вважати, що постанова АА №00000947 від 06 вересня 2022 року підлягає скасуванню. Суд першої інстанції вказував, що відповідно до товаро-транспортної накладної №11007 від 10 липня 2022 року, транспортний засіб мав загальну масу брутто 39,36 т, а без навантаження маса склала 15,16 т, автомобіль перевозив рідкий вантаж соняшникову олію у флексітанку, який є рухомим підчас руху автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху. Суд першої інстанції вказував, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не зазначено, що автомобіль MAN TGA 26.416, рухався із бортовим причепом KOGЁL AWE 18,, хоча згідно з поданих роздрукованих фотографій автомобіль рухався із причепом.

Матеріалами справи встановлено, що 10.07.2022 року посадовими особами Укртрансбезпеки на автодорозі М-04 186+337 км, проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом транспортним засобом марки MAN модель TGA 26.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено здійснення перевезення вантажу з загальним перевантаженням, перевищенням парламентів загальної маси на 7,8% а саме на 3,148 тон, при дозволеній масі 40 тон.

06.09.2022 року посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті старшим державним інспектором Савченком В.О. стосовно ОСОБА_1 винесено постанову про застосування штрафу серія АА № 00000947, якою накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. у частині виявлення транспортного засобу, що здійснював рух із перевищенням нормативних параметрів навантаження на одиночну вісь. У постанові вказано назву технічного комплексу, обладнання, яким здійснено вантажно-габаритний контроль, до постанови долучено фотодокази.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки MAN модель TGA 26.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 є спеціальним вантажним транспортним засобом, власник ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що 10.07.2022 року транспортним засобом марки MAN модель TGA 26.410 з причепом Kogel AWE18 здійснювалось перевезення рідкого вантажу олії сояшникової у флексістанке, маса вантажу 29,36 тон, маса брутто 39,36 кг. Позивач надає товарно-транспортну накладну № 11007 від 10.07.2022 року, про навантаження вантажу масою 39,36 тон.

У постанові № 00000947 від 06.09.2022 року Державна служба України з безпеки на транспорті вказує, що загальна маса навантаження перевищує допустиму норму на 7,8%, що становить 3148 кг або понад 3 тони, це з урахуванням похибки, адже фактичне навантаження Такий норматив перевантаження пораховано враховуючи похибку. 47942 кг 40000 кг (10%х47942))/40000) х 100% = 7,8%. У постанові вказано марку та модель, державний номер транспортного засобу, що зважувався.

Встановлено, зважування транспортного засобу на автодорозі М-04 186+337 км здійснювалось приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі (WAGA-WIM35)» є сертифікованим приладом вимірювання, що підтверджується сертифікатами відповідності № UA.TR.113-0619/05F-21, виданими ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» ООВ «Метрологія». Наявний сертифікат перевірки типу № UA.TR.113-0619-21 від 13.04.2021 року, чинний до 12.04.2031 року.

Як встановлено матеріалами справи, постанову про накладення адміністративного штрафу серія АА № 00000947 від 06.09.2022 року направлено Державною службою України з безпеки на транспорті до примусового виконання до Державної виконавчої служби.

Встановлено, що ОСОБА_1 дізналась про постанову про накладення адміністративного штрафу серія АА № 00000947 від 06.09.2022 року після ознайомлення 15.12.2022 року з матеріалами виконавчого провадження ВП № 70195781.

Згідно ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Згідно пунктів 4, 14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку. Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно ст. 1, ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту). Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціалізований транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами.

Згідно пунктів 12, 15 - 24 вищевказаного Порядку, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення). За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення). За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Під час здійснення габаритно-вагового контролю у зонах габаритно-вагового контролю, на яких розміщені стаціонарні та пересувні пункти, здійснюється: 1) вимірювання габаритів транспортного засобу (довжина, ширина і висота); 2) вимірювання відстаней між осями; 3) визначення одиночної вісі, здвоєних, строєних осей; 4) визначення типу підвіски (пневматична або еквівалентна їй); 5) визначення статності коліс на кожній осі транспортного засобу; 6) вимірювання навантаження на одиночну вісь, здвоєні осі, строєні осі; 7) вимірювання загальної маси. У разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут. Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Суд звертає увагу, що Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, вказує, що саме власник транспортного засобу не повинен допускати перевантаження.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 року № 1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС. Посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; 3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422; 4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); 5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; 7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2); 8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3); 9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку; 10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно п. 8.21 розділу 8, п. 12.1 розділу 12 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 року № 363 (з змінами та доповненнями) виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Під час перевірки було зважено транспортний засіб, та встановлено перевищення вагових параметрів, встановлено масу навантаження 47942 кг при дозволеній 40000 кг.

Згідно ч. 1 ст. 33 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно п. 39 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, відповідальність за збереження великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, рух яких заборонено, за весь час з моменту заборони руху до його відновлення несе перевізник, а в разі перевезення вантажу - вантажовідправник.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідачем зафіксовано, що транспортний засіб марки MAN модель TGA 26.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , має перевищення вагових параметрів, а саме перевищення навантаження на 3,148 т, при нормативно допустимій 40 т, що перевищує нормативно допустимий показник. Транспортний засіб має перевищення вагових параметрів. Тобто транспортний засіб здійснював рух по дорогам України з порушенням вантажних та габаритних показників, з перевантаженням на одиночну вісь. Позивач під час розгляду справи не надає дозволи, які дають право на рух автомобільними дорогами України, видані компетентними уповноваженими органами, не надає документи про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів. Рух перевантаженого транспортного засобу здійснювався в порушення частини 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення якої передбачена адміністративна відповідність.

Колегія суддів зазначає, що фізичні характеристики вантажу, не вливають на загальну вагу вантажу та на навантаження на осі, від того який вантаж перевозився, це не зменшить вагу вантажу чи його розміщення. Фізичні характеристики вантажу не спростовують виявленого порушення. Товарно-транспортна накладна не доводить відсутність перевантаження оскільки складна суб`єктами господарювання які вільні зазначати будь-які дані у накладній.

Суд апеляційної інстанції при вирішені спору користується правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у постановах від 02.08.2018 року у справі № 820/1420/17, від 09.08.2019 року у справі № 817/1051/16, від 09.08.2019 року у справі № 819/586/16, від 24.07.2019 року у справі № 803/1540/16, від 28.02.2019 року справі № 805/3598/16-а, 29.09.2020 року у справі № 236/1935/17, від 22.12.2021 року у справі № 420/3371/21, від 08.08.2023 року у справі № П/320/513/20.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що адміністративна справа, стосовно скоєння адміністративного правопорушення позивачем не підлягає закриттю у зв`язку з наявністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі, коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Не передбачено повернення судового збору, що сплачений суб`єктом владних повноважень й у разі задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 314, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 року в справі №178/1974/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Департаменту реалізації Державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова