Справа № 340/1332/23
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року справа № 340/1332/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 15 березня 2023 року, яким застосовано штрафну санкцію у сумі 103356,81 грн за реалізацію товарів, що не обліковані у встановленому порядку, і не надання під час перевірки документів, які підтверджують облік підакцизних товарів у місці продажу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вимогу позову.

Пояснив, що фактична перевірка призначена без відповідної правової підстави, так як позивач до початку її проведення не порушив вимог законодавства стосовно обліку і реалізації підакцизних товарів (скрапленого газу).

Зазначив, що придбання газу своєчасно обліковували, а інформація про його реалізацію щодня надходила до податкового органу електронним зв`язком.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.89-91).

У судовому засіданні представник пояснив, що фактична перевірка призначена відносно платника підакцизного податку з метою встановлення дотримання вимог законодавства, що передбачено законом.

Зазначив, що платник податків не забезпечив можливості перевірки (встановлення) фактичних залишків газу, так як працівник не зміг увімкнути консоль, яка з`єднана з рівнеміром ємності.

Стверджував, що позивач реалізовував газ, який не облікований у встановленому порядку, і не надав під час перевірки документів, що підтверджують облік у місці продажу.

27 березня 2023 року суд відкрив спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.72-73).

23 жовтня 2023 року сторони до суду не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи (а.с.211-214, 224).

Представник позивача подав клопотання про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с.217).

Суд, керуючись приписами частини 9 статті 205 КАС України, зробив висновок про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом факти і обставини, що стали підставами звернення.

Так, основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля скрапленим газом на двох автозаправних станціях, які розташовані у м.Кропивницький і с.Торговиця Голованівського району Кіровоградської області (а.с.39).

25 січня 2023 року Державна податкова служба України (далі Служба) склала аналітичну інформацію стосовно можливого ухилення від сплати податків суб`єктами господарської діяльності, які реалізовують паливо через мережі автозаправних станцій (а.с.92-94).

До числа таких суб`єктів віднесли і позивача (автозаправка в с.Торговиця Голованівського району Кіровоградської області).

Суть можливого порушення податкового законодавства за період жовтень грудень 2022 року виторг від продажу пального і отриманий дохід менший за мінімальні витрати на утримання об`єктів, що може свідчити про високу ймовірність реалізації необлікованого пального без застосування реєстраторів розрахункових операцій, тіньового обігу готівки, ухилення від сплати податків.

13 лютого 2023 року відповідач прийняв наказ №194-п про проведення фактичної перевірки діяльності позивача в с.Торговиця Голованівського району Кіровоградської області (а.с.95).

Підстава приписи підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Предмет перевірки дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, трудового законодавства і інше.

Перевірку проведено 16 лютого 2023 року о 16:21 годині (а.с.98-99).

Державні податкові інспектори здійснили контрольну розрахункову операцію на суму 100 грн.

Працівник ОСОБА_2 не провів операцію через реєстратор розрахункових операцій і не видав розрахункового документа.

Загальна сума розрахункових операцій з продажу пального на початок перевірки склала 2366 грн, а через реєстратор розрахункових операцій проведено 1754,50 грн.

З врахування коштів контрольної розрахункової операції різниця склала 611,50 грн.

Державні податкові інспектори не змогли встановити фактичні залишки пального (скрапленого газу), оскільки рівнемір ємності не дає змоги їх визначити. Працівник не зміг увімкнути консоль, яка з`єднана з рівнеміром і знаходиться у окремому приміщенні.

Свідок ОСОБА_2 показав, що не встиг видати розрахунковий документ. Пояснив, що консоль, яка з`єднана з рівнеміром і знаходиться у окремому приміщенні, включає лише керівник, тому не зміг під час перевірки показати фактичні залишки пального.

Державні податкові інспектори встановили, що не складають змінні звіти і не ведеться журнал оперативного обліку скрапленого газу.

Під час перевірки надано видаткову накладну від 27 грудня 2022 року стосовно придбання 3141 л скрапленого газу.

Згідно звіту реєстратора розрахункових операцій залишки пального станом на час перевірки склали 3828,03 л. на загальну суму 103356,81 грн.

23 лютого 2023 року позивач подав заперечення на акт перевірки, з якими подав документи бухгалтерського і податкового обліку (а.с.58-66).

Серед них договір купівлі-продажу скрапленого газу, видаткову, акцизну і товарно-транспортну накладну, платіжне доручення, витяг з Книги обліку доходів і витрат платника податків, таблицю даних обліку руху товарів, довідку про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі станом на 27 грудня 2022 року і інше.

15 березня 2023 року керівник Управління прийняв два податкові повідомлення-рішення, якими:

- накладено штраф у сумі 611,50 грн за не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій і не видача розрахункових документів на загальну суму 611,50 грн;

- накладено штраф у сумі 103356,81 грн за реалізацію газу, який не облікований у встановленому порядку, і не надання під час перевірки документів, що підтверджують облік у місці продажу, на загальну суму 103356,81 грн (а.с.13-14).

103356,81 грн вартість 3828,03 л скрапленого газу.

ОСОБА_1 не оскаржив перше податкове повідомлення-рішення.

Позов подано до суду 24 березня 2023 року (а.с.71).

Юридична оцінка, встановлених судом, фактів і обставин справи.

Перш за все, суд має дати відповідь на питання законності призначення перевірки.

Позивач платник акцизного податку.

Приписами підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Підставою призначення перевірки стала аналітична інформація Служби стосовно можливого ухилення від сплати податків суб`єктами господарської діяльності, які реалізовують паливо через мережі автозаправних станцій (а.с.92-94).

До числа таких суб`єктів віднесли і позивача.

Відповідно до приписів підпункту 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Отже, аналітична інформація Служби допускала можливе порушення ОСОБА_1 вимог діючого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на Управління.

Тому Управління правомірно прийняло наказ про призначення фактичної перевірки.

Так, за правовим висновком податкового органу позивач порушив приписи пункту 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі Закон), відповідальність за що встановлено приписами частини 1статті 20 Закону (а.с.13-14).

Приписами пункту 12 частини 1 статті 3 Закону визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Приписами частини 1 статті 20 Закону передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи справу, суд має дати відповідь на такі питання: чи вів позивач в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів?; чи здійснював продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку?

Так, 13 травня 2022 року ФОП ОСОБА_1 (покупець) і Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Ойл Плюс» (далі Товариство) (продавець) уклали договір поставки нафтопродуктів (а.с.17-18).

27 грудня 2022 року Товариство виписало видаткову накладну на реалізацію 3141 л скрапленого газу (а.с.20).

Того ж дня складено товарно-транспортну, у якій зазначено, що місце розвантаження: с.Торговиця Голованівського району Кіровоградської області, і акцизну накладну (а.с.21, 43-44).

28 грудня 2022 року позивач сплатив кошти (а.с.22-23).

У Z-звіті реєстратора розрахункових операцій автозаправної станції від 27 грудня 2022 року відображено наступне: залишок на початок зміни 5386,97 л; реалізація 120 л; надходження 3141 л; залишок 8407,97 л (а.с.136).

Податковий орган не поставив під сумнів такі цифри, маючи можливість їх перевірити.

Таким чином ОСОБА_1 облікував товарні запаси (газ), який придбано до і 27 грудня 2022 року.

Позивач не надав доказів придбання газу після 27 грудня 2022 року.

Тому на день перевірки його кількість згідно первинних документів бухгалтерського обліку не могла бути більша 8407,97 л.

У Z-звіті реєстратора розрахункових операцій автозаправної станції від 16 лютого 2023 року відображено наступне: залишок на початок зміни 3893,01 л; реалізація 64,98 л; надходження 0 л; залишок 3828,03 л (а.с.145).

Зменшення залишку газу з 8407,97 л (27 грудня 2022 року) до 3828,03 л (16 лютого 2023 року) обумовлена його щоденною реалізацією, відомості про яку щоразу надходять до податкового органу в електронній формі.

Управління не поставило під сумнів правильність обчислення залишку товару згідно первинних документів бухгалтерського обліку на 27 грудня 2022 року і 16 лютого 2023 року. _

Створення платником податків перешкод державним податковим інспекторам у встановлені фактичних залишків товару під час перевірки переслідує певну мету, одна з яких не дати можливість встановити факт реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку (різниця між фактичною і облікованою кількістю).

У цьому випадку така мета доводиться тим, що 16 лютого 2023 року не проведено розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій і не видано розрахункових документів на загальну суму 611,50 грн.

За такі дії на позивача накладено штрафну санкцію, з якою він погодився (не оскаржив податкове повідомлення-рішення у судовому порядку).

Не проведення розрахункових операції через реєстратор розрахункових операцій і не видача розрахункових документів є характерними для реалізації не облікованих товарів.

Врахувавши усі обставини і факти справи, суд зробив висновок, що умисна поведінка позивача (перешкоди у встановлені фактичних залишків товару і не проведення розрахункових операції через реєстратор розрахункових операцій та не видача розрахункових документів) доводить реалізацію не облікованого товару (газу).

У такому випадку законодавець не дозволяє залишки облікованих товарів визнавати не облікованими.

У цьому випадку неможливо визначити кількість не облікованого товару, що не заважає накласти штраф на підставі приписів частини 1 статті 20 Закону, так як встановлено його мінімальну величину.

Ним є сума у 170 грн.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про надмірне застосування штрафної санкції на суму 103186,81 грн.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн і витрат на правову допомогу 5000 грн (а.с.12, 69-70, 215-216).

Приписами частини 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

ОСОБА_1 заявив про понесення судових витрат і надав відповідні докази разом з позовом (а.с.69-70).

16 лютого 2023 року (до подання позову) уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Довженком Д.С. (а.с.69-70).

Пунктом 3.1 правочину встановлено, що ціна за надання правової допомоги встановлюється за домовленістю Сторін і дорівнює 5000 грн. Ціна включає перелік дій, що передбачені в пункті 1.1 цього Договору, і не залежить від часу, що витратить Виконавець на реалізацію своїх обов`язків (підготовка документів, прийняття участі у судових засіданнях).

22 березня 2023 року позивач сплатив кошти у сумі 5000 грн (а.с.216).

Приписами частини 9 статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Управління заявило клопотання про зменшення витрат на правову допомогу (а.с.218-220).

Зазначило, що вартість послуг адвоката є необґрунтованою і такою, що не відповідає критеріям реальності і розумності.

Стверджує, що сума витрат завищена.

Судом встановлено, що адвокат склав позовну заяву, в якій структуровано зазначив норми права, корті регулюють спірні правовідносини, сутність порушеного права і фактичні обставини справи, та брав участь у 4 судових засіданнях.

Заявлена сума витрат на правничу допомогу є прийнятною з урахуванням складності справи і роботи, яку виконав адвокат.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України, врахувавши, що позов задоволено на 99,84%.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Кіровоградській області від 15 березня 2023 року, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію у сумі 103356,81 грн, в частині накладення штрафу 103186,81 грн.

Відмовити у задоволені позову в іншій частині вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Кіровоградській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в сумі 6063,88 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ