Справа № 380/15433/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 рокусправа № 380/15433/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянула у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Андрея Митрополита, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, вул.Чекірди Г, 10, ), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

-визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неналежного перерахунку пенсії та зарахування трудового та пільгового стажу ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 ( прож. АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (списку № 1) з 11.08.2022 з урахуванням пільгового стажу за списком №1 з 26.09.2014; врахувати у загальний стаж період навчання в Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1989 по 02.07.1992; зарахувати період роботи у Житлово-експлуатаційній конторі № 30 з 14.09.1992 по 11.01.1994.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, зазначає, що позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з не зарахуванням пільгового стажу, встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV). Позивачка не погоджується з такою відмовою, оскільки вважає, що набула право на пільгову пенсію на підставі пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII). Також не погоджується з розрахунком пільгового стажу, здійсненим Управлінням, оскільки вважає, що до пільгового стажу має бути зарахований період навчання в Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1989 по 02.07.1992 та період роботи у Житлово- експлуатаційній конторі № 30 з 14.09.1992 по 11.01.1994. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 17.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до абзаців 1-2 пункту 20 Порядку підтвердження, наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідний записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право, на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роб`оти; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються Цей період роботи; первинні докумен ти за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Відповідно до абзацу 7 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності/трудової книжки або відповідних записів у ній, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися, за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Період роботи з 26.09.2014 по 04.03.2015 зараховано до страхового стажу роботи та не зараховано до пільгового стажу за списком № 1, оскільки відсутня уточнююча довідка про підтвердження спеціального стажу роботи, а у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відсутні відомості про спеціальний стаж роботи позивачки (абзац 7 пункт 20 Порядку). Також представник відповідача зазначає, що період роботи з 05.03.2015 по 28.02.2022 зараховано до пільгового стажу за списком № 1. Період роботи з.01.03.2022 по 30.04.2022 зараховано до страхового стажу роботи та не зараховано до пільгового стажу за списком №1, оскільки відсутня уточнююча довідка про підвердження спеціального стажу роботи, а у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відсутні відомості про спеціальний стаж роботи позивачки (абзац 7 пункт 20 Порядку). Період роботи з 01.05.2022 по 09.06.2023 не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за списком №1, оскільки згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу Форми ОК-5 ОСОБА_1 за вказаний період відсутні відомості проте, що позивачка у цей період підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню. Вважає, що управлінням не допущено порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України до суду не надав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини 7 статті 262 КАС України від учасників справи не надходило.

З огляду на ці обставини суд на підставі частини 5 статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Суд встановив таке.

ОСОБА_1 11.08.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, із заявою та відповідними документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області №33 від 18.08.2022 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В рішенні №33 від 18.08.2022 зазначено, що не зараховано періоди роботи згідно з записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 24.05.1991, з 14.09.1992 по 11.01.1994, не зараховано період догляду за дитиною ОСОБА_2 до досягнення нею 3-річного віку, згідно з свідоцтвом (повторне) про народження НОМЕР_3 від 14.04.2022, також не зараховано періоди роботи згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 від 24.05.1991.

Позивачка вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №380/13255/22 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову у призначенні пенсії №33 від 18.08.2022 ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (списку № 1) з 11.08.2022. Рішення суду набрало законної сили 31.03.2023.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №380/13255/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 11.08.2022.

При призначенні пенсії відповідачем-1 при страховому стажі 31рік 01місяць, в тому числі додаткові роки за списком №1 6 років (зараховано по 30.04.22), натомість період навчання в Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1989 по 02.07.1992; період роботи у Житлово експлуатаційній конторі № 30 з 14.09.1992 по 11.01.1994, не урахований.

10.05.2023 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про зарахування до пільгового стажу за списком №1 з 26.09.2014; загальний стаж період навчання в Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1989 по 02.07.1992; період роботи у Житлово-експлуатаційній конторі № 30 з 14.09.1992 по 11.01.1994.

24.05.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримано відповідь №13693-13247/я-52/8-1300/23 щодо призначення пенсії без урахування періоду навчання у Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1982 по 02.07.1992 року та період роботи з 14.09.1992 по 11.01.1994, оскільки згідно із записом в трудовій книжці НОМЕР_4 від 24.05.1991 про припинення трудових відносин міститься виправлення в даті наказу на звільнення, що суперечить п.2.4. ч.2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 27.07.1993 № 58. Крім цього зазначено, що пільговий стаж (додаткові роки за списком №1) враховано лише 6 років із зазначенням (зараховано по 30.04.2022). До відповіді надано таблицю розрахунку стажу.

21.06.2023 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про належне нарахування трудового та пільгового стажу. В заяві позивач зазначала про необхідність зарахування пільгового стажу по списку №1 з 26.09.2014, про що є відповідний запис в трудовій книжці про прийняття на роботу в гарячий цех в якості учня, оплата праці якого здійснюється відповідно до робочих спеціальностей гарячого цеху і відповідний стаж зараховується з дати прийняття на роботу учнем. Також зазначала про необхідність зарахування до загального стажу період навчання у Маріупольському комерційному технікумі, про що надала відповідну довідку.

Для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

За результатом розгляду заяви, поданої позивачем рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №33 від 26.06.2023 позивачці відмовлено у перерахунку пенсії.

Як видно із змісту рішення, відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Страховий стаж з 01.01.2004 обчислюється органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (згідно сплати страхових внесків). Згідно з пунктом 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок), період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денного формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному складі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. До заяви від 21.06.2023 ОСОБА_1 падала довідку №146 від 07.09.2022 про період навчання в Маріупольському комерційному технікумі, в якій відсутня підстава запису про період навчання, а саме накази про зарахування і відрахування з навчального закладу.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст.9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами ч.1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року. Починаючи з 1 січня 201 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023року - не менше 30 років.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Так, пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

За приписами пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що Головне управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 11.08.2022, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №380/13255/22.

При призначенні пенсії відповідачем 1, не зараховано період навчання в Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1989 по 02.07.1992; період роботи у Житлово експлуатаційній конторі № 30 з 14.09.1992 по 11.01.1994, оскільки згідно з запису в трудовій книжці НОМЕР_4 від 24.05.1991 про припинення трудових відносин міститься виправлення в даті наказу на звільнення, що суперечить п.2.4. ч.2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 27.07.1993 № 58.

Не погоджуючись з діями відповідача 1, позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України з заявою про належне нарахування трудового та пільгового стажу. В заяві позивач зазначала про необхідність зарахування пільгового стажу по списку №1 з 26.09.2014 про що є відповідний запис в трудовій книжці про прийняття на роботу в гарячий цех в якості учня, оплата праці якого здійснюється відповідно до робочих спеціальностей гарячого цеху і відповідний стаж зараховується з дати прийняття на роботу учнем. Також зазначала про необхідність зарахування до загального стажу період навчання у Маріупольському комерційному технікумі про що надала відповідну довідку.

Для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

За результатом розгляду заяви, поданої позивачем рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №33 від 26.06.2023 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Перевіряючи вказані доводи відповідачів, суд враховує, що згідно із ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція № 58).

Пунктом 1.1 цієї Інструкції також передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Інструкції №58 при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що порядок заповнення трудових книжок визначається розділом 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Так, пунктом 2.4 Інструкції передбачено, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.93». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до записів №3 та № 4 трудової книжки серії НОМЕР_2 позивачку 14.09.1992 прийнято на роботу оператором у Житлово-експлуатаційну контору №30, а 11.01.1994 звільнено на підставі ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не зараховано до страхового стажу позивача період роботи у Житлово-експлуатаційній конторі № 30 з 14.09.1992 по 11.01.1994, оскільки згідно із записом у трудовій книжці НОМЕР_4 від 24.05.1991 про припинення трудових відносин міститься виправлення в даті наказу на звільнення, що суперечить п.2.4. ч.2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 27.07.1993 № 58.

Суд не погоджується з доводами пенсійного органу щодо неврахування до загального трудового стажу позивача період роботи з 14.09.1992 по 11.01.1994, оскільки вказані записи у трудовій книжці позивача містять всі необхідні відомості щодо дати та підстав прийняття на роботу/звільнення з роботи, не мають виправлень та неточностей, які б могли викликати обґрунтовані сумніви щодо відповідної дати, тим більше, що і сам відповідач не зазначає жодних зауважень до змісту цих записів.

Поряд із цим суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

За таких обставин, пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення трудової книжки та інших документів щодо відомостей про періоди роботи на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Водночас, за змістом наведених норм відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство-роботодавець.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виявлені недоліки оформлення трудової книжки позивача щодо вказаного періоду роботи позивача, а саме період роботи у Житлово експлуатаційній конторі № 30 з 14.09.1992 по 11.01.1994, не може вважатися достатньою підставою для відмови останньому у зарахуванні цього періоду роботи до його загального страхового стажу на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

При цьому, суд ураховує відсутність вини позивача у наявних зауваженнях щодо заповнення записів у його трудовій книжці відносно вищезазначеного спірного періоду роботи, з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб, тому це не може позбавити громадян конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсії за віком.

Також відповідачем не надано доказів того, що позивач не працював або цей період роботи не відповідає дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до стажу роботи, або взагалі відсутні, а тому суд вважає за можливе вважати їх як належною інформацією, яка утримує в собі доказову складову на підтвердження права позивача на пенсійне забезпечення.

Відтак суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи відповідача щодо неврахування періоду роботи позивача у Житлово експлуатаційній конторі № 30 з 14.09.1992 по 11.01.1994, вказаному у трудовій книжці НОМЕР_4 від 24.05.1991, до його загального страхового стажу.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що період роботи позивачки у Житлово-експлуатаційній конторі № 30 з 14.09.1992 по 11.01.1994 підтверджується відповідними записами в трудовій книжці НОМЕР_4 від 24.05.1991, що є достатнім для зарахування цього періоду роботи до загального трудового стажу останнього, а тому неврахування відповідачем цього періоду до загального трудового стажу позивача є протиправним.

Щодо не зарахування до страхового стажу період навчання в Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1989 по 02.07.1992, у зв`язку з відсутністю підстави запису про період навчання, а саме наказів про зарахування і відрахування з навчального закладу, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. «д» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 № 1788-XII (далі - Закон N 1788-XII) до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст.48 КЗпП України та ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У законодавстві, що діяло раніше до 01.01.2004, зокрема у Законі України «Про пенсійне забезпечення» йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Пунктом «д» ч. 3 ст.56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Підпунктом «в» пункту 2.17 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях від 20.06.1974 №162 (яка була чинною на час вчинення записів) у трудові книжки за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів наступні записи: про час навчання у ВНЗ та середніх спеціальних учбових закладах.

Згідно з трудовою книжкою позивачки у ній міститься запис: Навчалася в Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1989 по 02.07.1992 згідно з дипломом техніка-технолога НОМЕР_5 .

Зі змісту архівної довідки відокремленого структурного підрозділу «Маріупольский фаховий коледж Донецького національного університету економіки і торгівлі ім. Михайла Туган-Барановського» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно навчалася з 01.09.1989 по 02.07.1992 за спеціальністю «Виробництво харчової продукції» денної форми здобуття освіти в Маріупольському комерційному технікумі та отримала диплом техніка-технолога НОМЕР_5 . Маріупольський комерційний технікум ліквідовано згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.1997 №526 і створено Маріупольський технікум Донецького комерційного інституту, як його структурний підрозділ. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Україні від 30.11.1998 №1890 створено Донецький державний університет економіки і торгівлі і технікум отримав назву - Маріупольський технікум Донецького державного університету економіки і торгівлі. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2000 № 1144 Донецькому державному університету присвоєна, ім`я вченого ОСОБА_3 і технікум отримав назву - Маріупольський технікум Донецького державного університету економіки і торгівлі ім. М. Туган- Барановського. На підставі наказу Міністра освіти і науки України від 21.03.2007 № 222 «Про оголошення Указу Президента України «Про надання Донецькому державному університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган- Барановського статусу національного» технікум- отримав назву - Маріупольський технікум Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського. На виконання наказу в. о. ректора ДонНУЕТ від 25.12.2015 № 174 «Про перейменування структурних підрозділів» Маріупольський технікум Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського перейменовано у Маріупольський коледж /Донецького національного унівеситету економіки і торгівлі ім.Михайла Туган-Барановського. Запису у трудовій книжці вірити.

З викладеного вбачається, що записи у трудовій книжці стосовно періоду навчання в Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1989 по 02.07.1992 повністю співпадають з відображеними у архівній довідці даними, а твердження відповідача ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, відповідно до положень ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» час навчання в Маріупольському комерційному технікумі денної форми здоьуття освіти в період з 01.09.1989 по 02.07.1992 підлягає зарахуванню до трудового стажу позивача.

Щодо не зарахування пільгового стажу за списком № 1 з 26.09.2014, то суд зазначає таке.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №380/13255/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №380/13255/22 адміністративний позов задоволено повністю. Рішення суду набрало законної сили 31.03.2023.

З рішення у справі №380/13255/22 суд встановив, що у період з 26.09.204 позивачці була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до пільгового страхового стажу період роботи позивача з 26.09.2014.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини щодо урахування тривалості роботи за професією, яка входить до Списку №1, встановлені рішенням суду від 18.01.2023 у справі №380/13255/22 не доказуються при розгляду даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, суд наголошує, що відповідач при розгляді відповідної заяви позивача повинен урахувати висновки суду викладені у цьому рішенні.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позоних вимог, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Також при прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), «Проніна проти України» (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума у розмірі 2147,20грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Андрея Митрополита, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, вул.Чекірди Г, 10, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неналежного перерахунку пенсії та зарахування трудового та пільгового стажу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (списку № 1) з 11.08.2022 з урахуванням пільгового стажу за списком №1 з 26.09.2014, урахувати у загальний стаж період навчання в Маріупольському комерційному технікумі з 01.09.1989 по 02.07.1992 та зарахувати період роботи у Житлово-експлуатаційній конторі №30 з 14.09.1992 по 11.01.1994.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.