Справа № 486/1691/23
Суддя: Волкова О. І.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/1691/23 Провадження № 2-а/486/16/2023
27 жовтня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючої - судді Волкової О.І.,
за участю: секретаря судового засідання - Толкач С.А.,
представника позивача - Покрови Ю.А.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Коробкової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Южноукраїнськ, Миколаївської області адміністративну справу за позовом Южноукраїнського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання в Державній установі «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,-
27.10.2023 рішенням Южноукраїнський міський суд Миколаївської області відмовив у задоволенні позову Южноукраїнського відділу Управління ДМС України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання в ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації та введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні, а також відповідно до розпорядження КМУ від 26.02.2022 № 188 з 28 лютого 2022 року закрито пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, а також розірвано дипломатичні відносини із російською федерацією, що позбавляє можливості повернення 55 осіб громадян країни-агресора, які утримуються у ПТПІ, та призводить до значних витрат бюджетних коштів на їх утримання.
В ході розгляду справи встановлено, на підставі інформації, наданої з Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України, що через повномасштабну агресію російської федерації проти нашої держави дипломатичні відносини з країною-агресором розірвано. Представлення інтересів рф дипломатичними представництвами третьої держави в Україні не здійснюється, що унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердження особи і документування громадян країни-агресора. ДМС зверталися до Міждународної організації з міграції (МОМ) з проханням долучитися до вирішення питання про повернення громадян країни-агресора, з огляду на те, що станом на 30.05.2023 в ПТПІ перебувало 55 осіб, відносно яких потрібно виконати рішення про примусове видворення.
Працівники УДМС у Миколаївській області зверталися за роз`ясненнями до Управління міжнародних зв`язків, Директора Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства.
Також, позивачем долучено до матеріалів справи звернення від 30.05.2023 Директора Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства України до Управління міжнародних зв`язків, звернення від 19.06.2023 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, та звернення від 14.02.2023 до Голови Представництва Міжнародної організації з міграції в Україні Агентство ООН з питань міграції.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (Європейська конвенція з прав людини), яка ратифікована Україною 17 липня 1997 р., а також додаткові протоколи до неї (всі з яких ратифіковані Україною), підлягає застосуванню в Україні як частина її національного законодавства згідно із статтею 9 Конституції України. Вона має вищу юридичну силу по відношенню до всіх актів національного законодавства, за винятком Конституції України.
Відповідно до статті 46 Конвенції, держави-учасниці зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду у будь-яких справах в яких вони є сторонами. Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Таким чином, безумовно обов`язковими для виконання є лише рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), ухвалені у конкретній справі щодо даної країни.
Водночас, ґарантування прав, передбачених Конвенцією, неможливе без використання тлумачення Конвенції, що надається ЄСПЛ в рішеннях. Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, частиною якого є визнання найвищої цінності прав людини, що визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Аналогічні положення містяться в інших процесуальних кодексах. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1237, суди повинні застосовувати практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Після ідентифікації громадянина російської федерації ОСОБА_1 , тобто відповідача, дії Управління ДМС в Миколаївській області повинні були бути активними та спрямованими на виконання рішення про його примусове видворення. Проте такі дії ними не здійснювались. В такому випадку утримання іноземця ОСОБА_1 в ПТПІ переставало бути законним. Утримання відповідача могло би бути виправданим у випадку здійснення процедури видворення, але такі процедури не проводились. У позивача відсутня реальна перспектива видворення відповідача, а його подальше утримання в ПТПІ становить пряме порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також Управління ДМС в Миколаївській області повинні були оцінити наслідки утримання в ПТПІ іноземця. який незаконно перебуває в Україні. Разом з тим, замість проведення аналізу по суті, який їх би зобов`язував прийняти рішення про неможливість видворення, вони звернулись до суду із позовом про продовження строку утримання іноземця в ПТПІ, особу якого ідентифіковано більше, ніж чотири місяці тому.
До третьої країни Управління ДМС в Миколаївській області звернулось 14.09.2023, тобто через чотири місяці після того, як особу іноземця було ідентифіковано.
Третя сторона Республіка Молдова, тобто приймаюча сторона, є стороною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Молдова як приймаюча сторона має ефективну систему захисту та співпрацює з міжнародними механізмами контролю.
Перевіривши наявність всіх цих факторів, суд приходить до висновку, що видворення іноземця через Республіку Молдову не буде порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, при розгляді справи судом встановлено, що була відсутня належна комунікації між відповідачем, який є іноземцем та який утримувався в ПТПІ, та органами влади.
Самі посилання позивача, що відповідач становить загрозу для національної безпеки, не можуть бути підставою для утримання його в ПТПІ.
Держава, в особі органів державної влади, повинна організувати функціонування правової системи, щоб не допустити порушення прав людини.
Оцінка повинна була бути проведена на підставі інформації, яка стала відома органам державної влади, на яку покладене примусове видворення.
Покладені обов`язки державою на органи ДМС в свою чергу зобов`язують створити гарантії проти свавільного утримання ПТПІ. В цьому випадку на державу покладається обов`язок провести відповідну оцінку ризику з власної ініціативи.
Враховуючи важливість права на свободу та особисту недоторканність в демократичному суспільству, а також наявність сучасних засобів комунікації, в державі відстуній механізм реалізації виконання рішень про примусове видворення.
Якщо органи влади діють безсистемно та з великими перервами, то утримання особи в ПТПІ становить порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виявляючи почуття стурбованості з приводу відсутності протягом тривалого часу на законодавчому рівні механізму виконання рішення про видворення іноземців, що автоматично призводить до порушення прав людини, що, у свою чергу, може призвести до звернення до Європейського суду з прав людини з приводу порушення права на свободу, суд вважає за необхідне про викладене довести до відома Міністерство юстиції України, а також комітети Верховної Ради України: а саме: Комітет з питань прав людини, деокупації та реінтеграції тимчасово окупованих територій України, національних меншин і міжнаціональних відносин; Комітет з питань правоохоронної діяльності, Комітет з питань бюджету.
Керуючись ст. 249 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Про викладене довести до відома Міністерство юстиції України, а також комітети Верховної Ради України: а саме: Комітет з питань прав людини, деокупації та реінтеграції тимчасово окупованих територій України, національних меншин і міжнаціональних відносин; Комітет з питань правоохоронної діяльності, Комітет з питань бюджету з метою прискорення вирішення питання про запровадження ефективних засобів подолання проблем щодо забезпечення виконання рішень про примусове видворення громадян російської федерації - країни-агресора, які поміщенні в пунктам тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та які незаконно перебувають в Україні.
Про вжиті заходи повідомити Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у встановленні законом строки з дня надходження окремої ухвали.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Окрема ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Волкова