Справа № 240/23180/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/23180/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) про визнання протиправними дій щодо не виплати пенсії з усіма складовими грошового забезпечення, підвищеннями, надбавками, доплатами з індексацією основного розміру пенсії і індексацією збільшення пенсії на 25%, як інваліду війни другої групи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року №118 (далі Постанова №118), з індексацією основного розміру пенсії, як інваліду війни другої групи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року №168 (далі Постанова №168), з дати набуття права до змін у нормативно-првовому регулюванні, без обмеження її максимальним розміром. Зобо"язати виплатити різницю між нарахованою пенсією та отриманою пенсією до дати проведення повної виплати пенсії оденією сумою.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон України № 2262-XII). Відповідач після проведення перерахунку пенсії здійснює виплату із застосуванням її обмеження максимальним розміром. Такі дії відповідача, на переконання позивача, є протиправним, а право на отримання пенсії без обмеження її розміру закріплено Законом України №2262-ХІІ та підтверджено рішенням Конституційного Суду України.

Ухвалою суду від 09 серпня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

11 вересня 2023 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачу проведено перерахунки пенсії та в силу положень пункту 2 Постанови №118 та пункту 2 Постанови 168 проводить нарахування і виплату пенсії із застосуванням обмеження її розміру 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що позивач з 2020 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу відповідно до Закону України №2262-ХІІ.

Розмір пенсії позивача до проведення індексації становив 30230,71 грн, та виплачувався у встановленому Касаційним адміністративним судом Верховного суд по справі 240/1369/21 розмірі 26474,73 грн, а саме:

основний розмір пенсії - 20591,94 грн,

індексація базового ОСНП 2022 (20591,94*0,140) 2882,87 грн,

збільшення основного розміру пенсії (25%) 5868,70 грн,

інвалід війни 2 групи при виконанні обов"язків в/с 837,20 грн,

підвищення інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків 50,00 грн.

Загальний розмір пенсії з 01.03.2023 становить 31730,72 та виплачується у встановленому Касаційним адміністративним судом Верховного суд по справі 240/1369/21 розмірі 26474,73 грн, у тому числі:

основний розмір пенсії 20591,94 грн,

індексація базового ОСНП 2022 (20591,94*0,140) 3603,59 грн,

індексація базового ОСНП 2023 (29343,52*0,140) 1500,00 грн,

збільшення основного розміру пенсії (25%) 5147,99 грн,

інвалід 2 групи при виконанні обов`язків в/с 837,20 грн.,

підвищення інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків 50,00 грн.

Проте до виплати призначена і виплачена пенсія у розмірі 20930,00 грн.

30 травня 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив провести йому виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.

ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 28 червня 2023 року, повідомило, що на даний час розрахованй розмір пенсії, з врахуванням постанови КМУ №118 та Постанову №168 становить 31730,72 грн. Виплата пенсії проводиться у сумі 26474,73 грн., яка встановлена на виконання рішення суду (№240/1369/21 ).

Уважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Визначальним питанням для вирішення цієї справи є правомірність обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону України № 2262-XII.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України №2262-ХІІ.

Обчислення пенсії врегульовано розділом V цього Закону.

01 жовтня 2011 року набув чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі Закон України №3668-VI).

Стаття 2 цього Закону передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 8 пункту 6 цього розділу частину 5 статті 43 Закону України №2262-ХІІ викладено у новій редакції, а саме: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.»

У зв`язку з внесенням змін до статті 43 Закону №2262-Х11 частина 5 стала вважатися частиною 7.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIІІ частину 7 статті 43 Закону №2262-Х11 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Конституційний Суд України у рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, з 20 грудня 2016 року частина 7 статті 43 Закону України №2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.

Ураховуючи викладене, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом України №2262-ХІІ, є протиправним.

Посилання відповідача на Постанову №118 та Постанову №168 в частині нарахування індексації в межах максимального розміру пенсії є необґрунтованими з огляду таке.

Відповідно до пункту 2 Постанови №118 з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України №2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Відповідно до пункту 2 Постанови №168 з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України №2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 Постанови №118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Таким чином, Постанова №118 та Постанова №168 передбачають, що розміри пенсій підвищуються на коефіцієнт збільшення, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Водночас, як зазначено вище, з 20 грудня 2016 року частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.

Отже, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню норми Закону України №2262-ХІІ, як нормативного акту вищої юридичної сили від Постанов №118 та №168.

Таким чином, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом України № 2262-ХІІ, є протиправним. Відтак, пенсія позивача підлягає виплаті пенсії без обмеження максимальним розміром.

Додатково суд зауважує, що нараховані суми пенсії не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (частина 2 статті 55 Закону №2262-ХІІ).

Щодо вимоги про виплату пенсії з усіма складовими грошового забезпечення, підвищеннями, надбавками, доплатами з індексацією основного розміру пенсії і індексацією збільшення пенсії на 25%, як інваліду війни другої групи та зобо"язання виплатити різницю між нарахованою пенсією та отриманою пенсією до дати проведення повної виплати пенсії оденією сумою , суд зауважує на таке.

Відповідно до наданих перерахунків пенсії позивача за 01 березня 2022 року та 01 березня 2023 року, розмір пенсії визначено з усіх належних позивачу складових, у тому числі з урахуванням індексації пенсії, але до виплати суму обмежено максимальним розміром.

Отже, указані вимоги позивача заявлені передчасно, а тому задоволенню не підлягають.

Захист прав на майбутнє не відповідає завданню та меті адміністративного судочинства, які визначені статтею Кодексу адміністративного судочинства України.

Станом на момент вирішення даної справи по суті перерахунок пенсії ГУ ПФУ в Житомирській області не здійснено, а рішення суду, яким встановлено протиправність дій останнього щодо не здійснення такого перерахунку, не набрало законної сили.

Отже, суд уважає, що позовні вимоги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Ураховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,м.Житомир,10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру з 01 березня 2022 року з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01 березня 2023 року з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2023 року №168 «Про індексацію страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук