Справа № 615/1587/23
Суддя: Трояновська Т. М.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/631/12/23
справа № 615/1587/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Тиндик С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Шестерина Олександра Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шестерина Олександра Олександровича, в якому просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шестерина Олександра Олександровича серії ДПО 18 № 640199 від 07 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладанням штрафу у розмірі 1190 гривень 00 копійок.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області, постановленої 21 серпня 2023 року під головуванням судді Токмакової А. П. вирішено питання про задоволення самовідводу судді Токмакової Алли Петрівни; адміністративну справу з єдиним унікальним № 615/1587/23 за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шестерина Олександра Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передано до канцелярії Валківського районного суду Харківської області для передачі іншому судді, визначеному в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

24 серпня 2023 року виконуючим обов`язки голови Валківського районного суду Харківської області Аллою Токмаковою прийнято розпорядження про передачу адміністративної справи з одного суду до іншого, яким зобов`язано передати адміністративну справу з єдиним унікальним № 615/1587/23 (провадження № 2-а/615/12/23) за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шестерина Олександра Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, на розгляд до Нововодолазького районного суду Харківської області.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 04 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шестерина Олександра Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без руху.

13 вересня 2023 року до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 з уточненими позовними вимогами до Управління патрульної поліції в Харківській області, інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шестерина Олександра Олександровича, в якій позивач просить скасувати постанову серії ДПО 18 № 640199, винесену 07 серпня 2023 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Шестериним Олександром Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладанням штрафу у розмірі 1190 гривень 00 копійок та закрити провадження у справі.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Шестерина Олександра Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення та відкрито провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 07 серпня 2023 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Шестериним Олександром Олександровичем винесено постанову серії ДПО 18 № 640199 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 . Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 07 серпня 2023 року о 20 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «CHEVROLET LACETTI», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітлювальним номерним знаком.

Позивач вважає, що вказана постанова про накладення адміністративного стягнення, а також дії працівника поліції є протиправними та незаконними, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена із грубим порушенням чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання.

Як зазначив ОСОБА_1 , він дійсно 07 серпня 2023 року керував справним транспортним засобом марки «CHEVROLET LACETTI», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з дотриманням пункту 31.1 Правил дорожнього руху. На думку позивача, якщо технічна несправність виникла у дорозі і водієві не було про це відомо, це не є адміністративним правопорушенням, а є приводом для усунення цих недоліків.

За твердженням ОСОБА_1 відповідачем при накладенні стягнення не було з`ясовано чи винен позивач у вчиненні адміністративного правопорушення, а також не з`ясовано обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Також відповідачем порушено конституційне право позивача на правову допомогу та приписи статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що мали прояв у тому, що працівником поліції не з`ясовано, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність та не взято до уваги його пояснення. Вказане на думку позивача є безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

18 жовтня 2023 року на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області надійшов відзив на позовну заяву, що був зареєстрований за вхідним № 5612/23-вх., в якому представник Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Д. Федюк зазначив наступне. 07 серпня 2023 року о 20 годині 45 хвилин по вулиці Перемоги, поблизу будинку № 18 в місті Валки, було виявлено рух транспортного засобу «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого задній державний номерний знак був неосвітлиним, чим водій порушив пункт 2.9 «В» Правил дорожнього руху України. Вищевказаний транспортний засіб було зупинено на підставі пункту 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , та пояснив причину застосування превентивних заходів, а також довів до відома водія нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи. На вимогу позивача, останнього було ознайомлено з відеозаписом, на якому був зафіксований факт порушення ним Правил дорожнього руху України, на що позивач відповів згодою з обставинами вчиненого.

Як вказав представник Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в даному випадку працівники поліції діяли в межах наданих їм повноважень, процедура розгляду справи та винесення постанови мали місце з дотриманням приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення. Щодо порушення конституційного права на правову допомогу, то з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вимагав надати йому саме правову допомогу, проте виклик інспектором адвоката, який би діяв в інтересах позивача, неможливо з тих підстав, що по-перше, це ставить під сумнів об`єктивність даного адвоката, адже його викликав саме працівник поліції; по-друге, виклик адвоката інспектором поліції на клопотання позивача під час розгляду справи не передбачений жодним нормативно-правовим актом, в такому випадку інспектор діяв би не в спосіб визначений законом, як цього вимагає Конституція України.

Також представник відповідача звернув увагу суду на приписи статті 16 Закону України «Про дорожній рух», що водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, а також на приписи пункту 31.5 Правил дорожнього руху України, що у разі виникнення в дорозі несправностей водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, тобто з увімкненою світовою сигналізацією або миготливим червоним ліхтарем, що було проігноровано позивачем. На підтвердження доводів, викладених у відзиві, представник відповідача надав копію оскаржуваної постанови та диск з відеозаписом подій, що мали місце 07 серпня 2023 року, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивач своїм процесуальним правом надати відповідь на відзив не скористався.

Позивач, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно та відповідно до вимог статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України.

У поданому до позову клопотанні від 06 вересня 2023 року ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі, представник Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Шестерин Олександр Олександрович будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень статтей 124 127, частини 1 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у судове засідання теж не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на адресу суду не надходило.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності відноситься до категорії термінових адміністративних справ і розглядаються з урахуванням положень § 2 Глави 11 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 2, частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на вебпорталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Аналогічні приписи містить й частина 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді та наданні відзиву (пояснень) щодо заявлених позовних вимог, враховуючи відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності останніх.

При цьому, відповідно до положень частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ознайомившись із доводами, викладеними у позовній заяві, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності викладені у статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як встановлено з матеріалів справи, 07 серпня 2023 року тимчасово виконуючим обов`язки командира 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Шестеріновим Олександром Олександровичем винесено постанову серії ДПО 18 № 640199 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень 00 копійок.

Зі змісту вказаної постанови убачається, що 07 серпня 2023 року о 20 годині 45 хвилин, в Харківській області, місто Валки, вулиця Перемоги, будинок № 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив пункт 2.9 «В» Правил дорожнього руху України.

Від підпису постанови позивач відмовився.

З цього привод суд зазначає, що Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху).

Як вказано у пункті 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пунктів 1.3 та 1.4 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (пункт 1.5 Правил дорожнього руху України).

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Приписами пункту 2.9 «В» Правил дорожнього руху України імперативно встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У даному випадку закінчений склад правопорушення, з огляду на конструкцію правової норми, настає з того моменту коли особа рухалась на транспортному засобі з неосвітленим номерним знаком.

При цьому відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України темна пора доби це частина доби від заходу до сходу сонця.

Положеннями частини 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Пунктами 2, 3, 8 та 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (пункт 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно із частиною 1 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху, в тому числі передбачені частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (частина 2 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У частині 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення обумовлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, у випадку вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (статі 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як визначено у статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такi превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Судовим розглядом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зафіксоване відповідачем на портативні відеореєстратори, що були розташовані у службовому автомобілі та на форменому одязі працівника поліції.

Із досліджених у судовому засіданні відеозаписів убачається, як 07 серпня 2023 року о 20 годині 44 хвилини рухається автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI», сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який не освітлений. За вказаним автомобілем тривай проміжок рухається екіпаж патрульної поліції із ввімкненими маячками синього кольору. Наздогнавши автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI» у гаражах, з водійського боку вийшов чоловік, особу якого встановлено як ОСОБА_1 . Під час спілкування з позивачем працівник поліції повідомив причину зупинення його транспортного засобу та надав для ознайомлення відеозапис, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 «В» Правил дорожнього руху, а саме, що останній рухався в темну пору доби на транспортному засобі з неосвітленим номерним знаком. При цьому ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на що останній вимагав надати йому безоплатну правову допомогу. Працівник поліції роз`яснив позивачу, що він не позбавлений права залучити захисника. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 надано час на телефонний дзвінок, яким позивач скористувався. Клопотань про відкладення розгляду справи ним не заявлено. Окрім іншого під час спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , у останнього встановлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я.

При цьому суд зауважує, що під час спілкування позивача з працівниками поліції, останній жодного разу не спростував того факту, що на його транспортному засобі не освітлювався задній номерний знак. ОСОБА_1 навпаки погодився з цим та надавав лише пояснення з приводу відсутності у нього ознак алкогольного сп`яніння. По суті встановленого порушення пункту 2.9 «В» Правил дорожнього руху позивач ніяких пояснень не надав, від підпису та отримання копії постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовився, зазначивши, що з порушенням згоден.

Отже, факт керування ОСОБА_1 07 серпня 2023 року о 20 годині 45 хвилин у місті Валки, Богодухівського району, Харківської області, транспортним засобом марки «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком. та, як наслідок, порушення приписів пункту 2.9 «В» Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджено належними та допустимими доказами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання Правил дорожнього руху України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд вважає, що відповідачем доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 щодо протиправності та безпідставності оскаржуваної ним постанови про накладення адміністративного стягнення суд відхиляє як такі, що не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами в розумінні статтей 73 та 74 Кодексу адміністративного судочинства України та спростовуються матеріалами справи.

При цьому суд відзначає, що регламентований частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладений на відповідача обов`язок доказування не є абсолютним і, згідно з приписами частини 1 наведеної норми права, позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення. Будь-яких належних і допустимих доказів, які б спростовували наявність порушення пункту 2.9 «В» Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 надано не було.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя.

Позивачем також не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час внесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку, передбаченому частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, надав докази своїх заперечень.

Обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень інспектором поліції відносно позивача, матеріали справи не містять. Зміст постанови відповідає вимогам, наведеним у статтях 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він в порядку, передбаченому пунктом 31.1 Правил дорожнього рух України, намагався вжити заходів для усунення виявленої працівником поліції несправності, а коли не зміг, рухався якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, суд приймає до уваги, але зазначає, що такі обставини також не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.

Так, згідно з пунктом 2.3 «А» Правил дорожнього руху України, водій для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Аналогічні приписи містить й у частині 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», яка встановлює, що водій зобов`язаний, зокрема перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Тобто, обов`язок дбати про справність транспортного засобу та відповідальність за певні недоліки його стану покладається саме на водія, а тому доводи позивача про те, що він не передбачав або не міг передбачити несправність в освітленні заднього номерного знаку на правомірність постанови жодним чином не впливають.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на нібито виконання ним приписів 31.5 Правил дорожнього рух України, то суд зазначає, що вказана норма встановлює, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Разом з тим, така несправність, як неосвітлений номерний знак не входить у перелік несправностей, зазначених у пункті 31.4 Правил дорожнього руху України, до якого відсилає норма пункту 31.5 Правил дорожнього руху України.

Тому посилання позивача на вказані норми є безпідставним та з огляду на обставини цієї справи не спростовують правомірності винесення відповідачем спірної постанови.

Крім того, як встановлено з відеозаписів, наданих відповідачем, у даному випадку ОСОБА_1 не було виконано й вимог пунктів 9.9 і 9.11 Правил дорожнього руху України, тобто руху транспортного засобу з увімкнено світовою сигналізацією або мигаючим червоним ліхтарем.

Також, аналізуючи всі доводи позивача, суд звертає увагу й на те, що ОСОБА_1 був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, проте своїм правом надати будь-які пояснення, зауваження чи заперечення, щодо встановлення факту порушення ним саме пункту 2.9 «В» Правил дорожнього руху України, не скористався.

Стосовно доводів позивача про те, що були порушені його права на правову допомогу, слід зазначити, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його право на захист, проте останній вимагав надати йому саме правову допомогу працівником поліції, що не передбачено нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідач надав позивачу час для виклику захисника та позивач скористався телефонним дзвінком, проте захисник на місця події не прибув. Також позивач не довів, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 вказав, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV Кодексу України про адміністративні правопорушення, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 грудня 2011 року у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

В той же час, санкція частини 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає застосування адміністративного арешту.

Також у рішенні Європейського Суду з прав людини від 25 серпня 1987 року у справі «Луц проти Німеччини», суд зазначив, що притягнення до відповідальності порушників правил дорожнього руху в адміністративному порядку, тобто визнання таких порушень адміністративними не суперечитиме вимогам Конвенції. Враховуючи велику кількість незначних порушень особливо правил дорожнього руху, характер яких не настільки небезпечний, щоб накладати на порушників кримінальне покарання, Держави учасниці мають вагомі підстави для введення такої системи, яка розвантажує їх суди від більшості подібних справ. Переслідування і покарання за незначні порушення в адміністративному порядку не суперечить Конвенції при умові, що зацікавленні особи можуть оскаржити ухвалене проти них рішення в суд, де діють гарантії статті 6 Конвенції (пункт 57 Рішення).

Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Водночас, суд звертає увагу на те, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до висновків Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14 лютого 2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Що стосується твердження позивача про те, що при винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності працівником поліції не взято до уваги обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, то відповідно до частини 2 статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в ході судового розгляду справи не встановлено допущення відповідачем порушення процесуального порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Беручи до уваги з`ясовані обставини у своїй сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на вчинення останнім порушення пункту 2.9 «В» Правил дорожнього руху України.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею286 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно пункту 3 частини 3 вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, ОСОБА_1 не надано, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи наведе, керуючись статтями 7, 9, 23, 33, частиною 1 статті 121-3, статтями 222, 245, 247, 251, 252, 254, 280, 283, 284, частиною 3 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 8, 9, 11, 69, 71, 72, 74, 77, 78, 125 127, 194, 229, 242 246, 255, 268, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Шестерина Олександра Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відмовити.

Копію рішення відповідно до частини 2 статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України, невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судове рішення, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Шестерин Олександр Олександрович, адреса місцезнаходження: місто Харків, вулиця Шевченка, будинок № 315-А.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: місто Харків, вулиця Шевченка, будинок № 315-А.

Повний текст рішення складений та підписаний 30 жовтня 2023 року.

Суддя: Т. М. Трояновська