Справа № 280/6463/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Справа № 280/6463/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП 44118663)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), у якій позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 10 116 грн. 50 коп., які зарахувати: р/р UА0008479; отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ м.Запоріжжя/18050400; код отримувача 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банк отримувача - 899998; код класифікації доходів бюджету - 18050400.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з даними податкового обліку станом на день подання позовної заяви за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 10 116,50 грн, внаслідок чого відповідно до Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючий орган набув право звернутися до суду з позовом про стягнення податкового боргу платника податків. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 21.08.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

На зареєстровану адресу місцезнаходження відповідача судом направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 21.08.2023, яка повернулась за зворотною адресою з причин «за закінченням терміну зберігання». Крім того, судом розміщено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з пунктами 99, 116, 117, 119 Правил надання послуг поштового зв`язку (у редакції на момент повернення поштового відправлення до суду), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Верховним Судом у постанові від 13.10.2021 у справі №340/4259/20, від 24.11.2021 у справі №280/228/20 тощо, сформовано підхід, відповідно до якого, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Враховуючи, що судом вчинено всі можливі дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином.

Враховуючи викладене, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено такі обставини.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ,) зареєстрований як фізична особа-підприємець з 18.06.2014, номер запису: 0080011, основний вид діяльності за КВЕД 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, перебуває на обліку у позивача (Вознесенівське управління м.Запоріжжя) з 19.06.2014.

01.07.2014 ФОП ОСОБА_1 звернувся до контролюючого органу із Заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, відповідно до якої просив перевести його на спрощену систему обліку та звітності з 01.07.2014 на 2 групу платників єдиного податку за ставкою податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати.

За поданою заявою контролюючим органом нараховано в інтегрованій картці платника податків належні до сплати авансові внески єдиного податку, а саме:

- терміном сплати 20.10.2019 на суму 834,60 грн;

- терміном сплати 20.11.2019 на суму 834,60 грн;

- терміном сплати 20.12.2019 на суму 834,60 грн;

- терміном сплати 20.01.2020 на суму 944,60 грн;

- терміном сплати 20.02.2020 на суму 944,60 грн;

- терміном сплати 20.03.2020 на суму 944,60 грн;

- терміном сплати 20.04.2020 на суму 944,60 грн;

- терміном сплати 20.05.2020 на суму 944,60 грн;

- терміном сплати 20.06.2020 на суму 944,60 грн;

З урахуванням часткової сплати в сумі 251,40 грн, розмір єдиного податку, не сплаченого відповідачем протягом граничних строків, складає 7 920,00 грн.

Крім того, на підставі висновків акту камеральної перевірки платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 13.11.2019 №770/08-05-50-05/ НОМЕР_1 , контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб до відповідача застосовано штраф у сумі 417,30 грн.

Також на підставі висновків акту камеральної перевірки платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 27.12.2019 №1446/08-01-50-05/ НОМЕР_1 , контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.02.2020 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб до відповідача застосовано штраф у сумі 834,60 грн.

На підставі висновків акту камеральної перевірки платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 17.03.2020 №1801/08-01-50-05/ НОМЕР_1 , контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2020 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб до відповідача застосовано штраф у сумі 944,60 грн.

Податкові повідомлення-рішення направлені відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, за адресою: АДРЕСА_2 , однак повернуті до контролюючого органу без вручення з причин «за закінченням встановленого строку зберігання».

Контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу ФОП ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку, а саме: на адресу відповідача поштою направлена податкова вимога від 17.03.2020 форми Ф №10352-50/828 на суму 4 558,90 грн, яка повернута до контролюючого органу без врученняз незалежних від нього причин.

Зважаючи на несплату відповідачем протягом граничних строків узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку, ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось з даним позовом до суду на виконання наданих ПК України повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку і сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

У силу п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Відповідно до п.291.2 ст.291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п.291.3 ст.291 ПК України).

Згідно з п.293.1 ст.293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 293.2 ст.293 ПК України передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 2) для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.295.1, п.295.2 ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені п.12.3.4 п.12.3 ст.12 цього Кодексу.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Як слідує з матеріалів справи, контролюючим органом здійснено нарахування авансових внесків з єдиного податку для ФОП ОСОБА_1 на підставі поданої ним заяви, виходячи з розміру обраної ставки єдиного податку, і такі авансові внески відповідачем не сплачені.

Крім того, відповідно до п.122.1 ст.122 ПК України (в редакції на момент винесення податкових повідомлень-рішень) несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 113.1 ст.113 ПК України визначено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Відповідно до п.58.2 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Надані до матеріалів справи письмові докази свідчать про те, що контролюючим органом виконано обов`язок щодо направлення платнику податків податкових повідомлень-рішень, які вважається врученим належним чином.

У визначені податковим законодавством строки відповідач не сплатив застосовані до нього штрафні санкції, у зв`язку з чим такі зобов`язання є узгодженими та набули статусу податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п.59.3 ст.59 ПК України).

Судом встановлено, що відповідачу у встановленому порядку було направлено податкову вимогу, яка вважається врученою належним чином. Після направлення податкової вимоги податковий борг не був погашений в повному обсязі, у зв`язку з чим податкова вимога повторно не направлялась.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч.1 ст.52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Підпунктом 97.4.3 п.97.4 ст.97 ПК України передбачено, що особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, наявний у відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 10 116,50 грн підлягає стягненню за судовим рішенням, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295, КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 кошти у сумі податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 10 116 грн 50 коп. (десять тисяч сто шістнадцять гривень 50 коп.), які зарахувати: р/р UА0008479; отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ м.Запоріжжя/18050400; код отримувача 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банк отримувача - 899998; код класифікації доходів бюджету - 18050400.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Відповідач фізична особа підприємець ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 25.10.2023.

Суддя М.О. Семененко