Справа № 620/6575/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Чернігів Справа № 620/6575/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції України в Чернігівській області
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (надалі також ГУНП в Чернігівській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 22 лютого 2022 року № 80 о/с, в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_1 з посади начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та призначення його старшим оперуповноваженим відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівської області з 22.02.2022;

- стягнути з відповідача на користь позивача різницю в заробітку за час виконання позивачем нижчеоплачуваної роботи на іншій посаді, на яку позивача було незаконно переміщено (переведено) згідно Наказу ГУНП в Чернігівській області по особовому складу від 22.02.2022 № 80 о/с.

Свої вимоги мотивує тим, що його фактично переміщено на нерівнозначну (нижчу) посаду в іншу місцевість без його згоди та без наявних на те підстав, що є порушенням його прав та вимог Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідач у встановлений судом строк надіслав відзив на позов, у якому з позовними вимогами не погодився, у їх задоволенні просив відмовити. Так, представник зазначає, що норми Закону України «Про Національну поліцію» передбачають можливість переміщення поліцейських на інші посади, як за ініціативи поліцейського так і в інтересах служби для виконання завдань, покладених на поліцію законодавства та іншими нормативними актами. Переведення в інтересах служби та за бажанням поліцейського є різні за правовою сутністю підстави переведення поліцейського і відповідно не перебувають в прямій залежності друг від друга. Відповідно до абзацу 1 ч. 8 ст. 65 Закону переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Водночас, ч. 8 ст. 65 Закону визначає, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. Таким чином, переведення поліцейського на іншу посаду в інтересах служби є правом керівника органу «Національної поліції» і не потребує згоди поліцейського на таке переведення. Окрім того, представник відповідача зазначив, що не зважаючи на те, що оклад за посадою старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян правління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області, дійсно дещо нижчий від окладу за посадою начальника Ніжинського РВП ГУНП області, грошове забезпечення позивача з 22.02.2022 стало вище ніж на попередній посаді і відповідно склало 17 500,98 грн проти 16 740,09 грн, що обумовлено великим обсягом поставлених перед позивачем завдань, територія яких охоплювала всю Чернігівську область.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, зважаючи на вимоги ч. 13 ст. 171 КАС України ухвалою суду від 25.01.2023 позовна заява залишена без руху та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.02.2023 позовна заява залишена без розгляду з підстав пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 19.06.2023 справу прийнято до провадження судді для продовження розгляду в порядку спрощеного провадження.

Вирішуючи питання щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду, яке надійшло до Чернігівського окружного адміністративного суду 19.06.2023, суд враховує правові висновки, викладені в постанові апеляційної інстанції від 09.05.2023 та зазначає, що питання порушення строків звернення до адміністративного суду в спірних правовідносинах було вирішено, визнавши поважними підстави такого пропуску, що виключає правові підстави для задоволення клопотання Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов має бути задоволений, враховуючи таке.

Судом встановлено, що полковник поліції ОСОБА_1 перебував на службі в органах поліції, зокрема, до 22.02.2022 на посаді начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, що не заперечується сторонами.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 80 о/с від 22.02.2022 полковника поліції ОСОБА_1 призначено старшим оперуповноваженим відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області, звільнивши його з посади начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, з 22 лютого 2022 року. Підставою в наказі зазначено рапорт заступника начальника ГУНП в Чернігівській області Васильченка О.М. від 22 лютого 2022 року та подання ГУНП в Чернігівській області про призначення на посаду ОСОБА_1 від 22 лютого 2022 року (а.с. 25).

Так, згідно із рапортом, а також поданням заступника начальника ГУНП в Чернігівській області Васильченка О.М. від 22 лютого 2022 року, останнім висловлено прохання призначити полковника поліції ОСОБА_1 , начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області на посаду старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області в зв`язку зі службовою необхідністю, з метою покращення стану службової діяльності та належної організації роботи управління. Рапорт зареєстрований управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Чернігівській області 23.02.2022 (а.с. 26, 27-28).

Вважаючи, що ОСОБА_1 був незаконно переміщений (переведений) на нижчу посаду в іншу місцевість без його згоди, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон України «Про Національну поліцію» або Закон) центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку є Національна поліція України (поліція).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 59 Закону рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта статті 59 Закону № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з приписами частини першої статті 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, на денну форму навчання, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Частиною другою статті 65 Закону визначено, що посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини сьомої статті 65 Закону переведення поліцейських здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Згідно з приписами частини восьмої статті 65 Закону переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (частина дев`ята статті 65 Закону № 580-VIII).

У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження. Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної чи дисциплінарної відповідальності (частини десята та одинадцята статті 65 Закону № 580-VIII).

Відповідно до статті 59 Закону № 580-VIII з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року № 1235, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.

За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 1235 у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Так, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Закон України «Про Національну поліцію» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а відтак у даному спорі застосуванню мають підлягати норми спеціального законодавства.

Зі змісту позовних вимог слідує, що спірні правовідносини виникли з приводу застосування відносно позивача норм статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», а саме переведення у зв`язку із службовою необхідністю, з метою покращення стану службової діяльності, належної організації роботи управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області.

Оскаржуваним у даній справі наказом позивача призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області, розташованого в місті Чернігові, в той час як до цього призначення позивач проходив службу на посаді начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області із розташуванням в місті Ніжин.

Слід зазначити, що для цілей застосування статті 65 Закону, поняття «переміщення» та «переведення» є тотожними й під ними розуміється зміна таких умов служби в поліції як посада (посадових обов`язків) та/або місця несення служби, при цьому, переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно мати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби.

Закон України «Про Національну поліцію», в редакції на час прийняття спірного наказу, містила визначення коли посада вважається вищою (посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції), втім не містить поняття рівнозначності посад поліцейського.

За визначенням, неведеним у пункті 6 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII, рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Відповідно до норм частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Із наданої відповідачем довідки від 26.10.2022 №1410/124/21/01-2022 вбачається, що оклад за посадою, яку обіймав ОСОБА_1 станом на 21.02.2022 (начальник Ніжинського РВ ГУНП в Чернігівській області) складав 3600,00 грн, а оклад за посадою станом на 22.02.2022 (старшого оперуповноваженого управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області) становить 2600,00 грн (а.с. 61).

Водночас, згідно із довідкою начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області від 13.10.2022 граничне спеціальне звання за посадою начальник відділу поліції є полковник поліції, в той час як граничне спеціальне звання за посадою старший оперуповноважений є капітан поліції (а.с. 55).

Враховуючи зазначене, слід дійти висновку, що посада начальник Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області є вищою відносно посади старший оперуповноважений відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що переведення позивача було здійснено через службову необхідність та з метою покращення стану службової діяльності, тобто в інтересах служби, що за вимогами п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону є можливим при переведенні на рівнозначну посаду, в той час як позивача переведено без його згоди на посаду, що є нижчою, ніж та, на якій перебував ОСОБА_1 .

Підстави для такого переведення визначені в пункті 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», які своєю чергою не є тотожними із підставами, визначеними в рапорті та поданні про призначення на нижчу посаду, а тому могли мати місце лише в разі виявлення ініціативи самим поліцейським.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржуваний наказ відповідача не відповідає нормам чинного законодавства, а наведені вище обставини у сукупності спростовують висновки представника відповідача, викладені у відзиві на позов, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу №80 о/с від 22.02.2022.

Своєю чергою, вирішуючи питання щодо вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області із виплатою різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, суд зазначає, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на встановлені обставини щодо протиправності оскаржуваного наказу та його скасування, суд вважає, що вимога поновлення на посаді, яку позивач займав до його переведення є обґрунтованою та такою, що забезпечить відновлення порушених прав особи.

Водночас, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За таких обставин, зважаючи на встановлені обставини протиправного переведення ОСОБА_1 на посаду із нижчим посадовим окладом, позивач має право на отримання різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Частиною першою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено обґрунтованість і законність оскаржуваного наказу про призначення в порядку переведення позивача на іншу посаду, тож позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітку задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління національної поліції в Чернігівській області від 22 лютого 2022 року № 80 о/с, в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_1 з посади начальника Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та призначення його старшим оперуповноваженим відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівської області з 22.02.2022.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату різниці в грошовому забезпеченні ОСОБА_1 за час виконання ним службових обов`язків на посаді старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції України в Чернігівській області, просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, .

Дата складення повного рішення суду - 25.10.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб