Справа № 420/10075/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №88 від 14.03.2023 р. Про відмову у призначенні пенсії;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №88 від 14.03.2023 р. Про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи: запис №9 з 13.01.1988 р. по запис №11 з 24.02.1993 р. в Молдкниготорг Книжковий магазин №13, наказ про прийняття на роботу №6 від 13.01.1988 р., наказ про звільнення з роботи №5 від 09.02.1993 р. згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона 07.03.2023 звернулася до відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 88 від 14.03.2023 р. позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, до страхового стажу не зараховано період роботи з 13.01.1988р. по 24.02.1993 р., згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , оскільки запис заведено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: наказ на прийом містить виправлення та наказ і дата наказу на звільнення дописані іншим чорнилом. Позивач зазначає, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні пенсії протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою від 10.05.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

24.05.2023 року представником Головного управління ПФУ в Одеській області подано до суду відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову зазначивши, що відповідно до ст. 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу в 2021 році не менше 29 років. Розглянувши подані позивачем 07.03.2023 року документи за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Харківській області встановило, що загальний страховий стаж позивача становить 25 років 01 місяць 02 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. При цьому до страхового стажу не зараховано період роботи з 13.01.1988 року по 24.02.1993 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки в трудовій книжці містяться виправлення. Запис № 9 трудової книжки містить виправлення у даті наказу про прийом на роботу, при цьому посилання на наказ та дата наказу дописані іншими чорнилами. Вказане суперечить приписам п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974р. № 162. За таких обставин, відповідач вважає спірне рішення законним та обґрунтованим.

Головне управління ПФУ в Харківській області відзиву на позов у встановлений судом строк не подало.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 07.03.2023 року звернулася до Відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком. До заяви, крім інших документів позивач додала трудову книжку НОМЕР_2 .

Заяву позивача з доданими документами за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Харківській області.

14 березня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення № 88 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період з 13.01.1988р. по 24.02.1993 р., згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , оскільки дата наказу на прийом містить виправлення та наказ і дата наказу на звільнення дописані іншим чорнилом, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993р. № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. за № 110.

За даними трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , а саме: запису № 9, 13.01.1988 року позивача прийнято на посаду мл. продавця кіоску №32, відповідно до наказу про прийняття на роботу №6 від 13.01.1988 р.

За записом №10 позивача переведено на посаду продавця ІІІ категорії кіоска №32 відповідно до наказу №49 від 04.08.1989 р.

За записом №11 позивача з 24.02.1993р. звільнено відповідно до поданої заяві про догляд за дитиною до досягнення нею віку шести років (наказ про звільнення з роботи №5 від 09.02.1993 р.).

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1) заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Згідно з пп.2 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Отже, подана позивачем заява про призначення пенсії відповідно до наведених вище приписів Порядку №22-1 розглянута за принципом екстериторіальності Головним управління ПФУ в Харківській області.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Закон №1058).

Згідно частини 1 статті 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.

Як зазначено судом вище, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не зарахувало до страхового стажу позивача період роботи з 13.01.1988р. по 24.02.1993 р. через те, що наказ про прийом на роботу до Молдкниготоргу містить виправлення та наказ і дата наказу на звільнення з роботи дописані іншим чорнилом.

На момент заповнення трудової книжки позивача при прийомі на роботу порядок ведення трудових книжок працівників регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі за текстом - Інструкція №162).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться:

- відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність;

- відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;

- відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства;

- відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно з п. 2.3. Інструкції №162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 2.13 Інструкції №162 визначено, що у графі 3 розділу «Відомості про роботу» у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду.

Згідно з п. 4.1 Інструкції №162, при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З 29.07.1993 року порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі за текстом - Інструкція №58), зареєстрованим у Мін`юсті 17 серпня 1993 р. за № 110, яка містить аналогічні вимоги щодо внесення записів до трудових книжок, що й Інструкція №162.

Крім того, пунктом 2.4 Інструкції № 58 передбачено, що записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 4 Постанови КМ України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, аналіз вказаних вище правових норм дозволяє дійти висновку, що обов`язок правильного внесення достовірних відомостей при заповненні трудової книжки та проставлення печатки на записах трудової книжки покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника, а тому наявність таких недоліків в трудовій книжці позивача не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 13.01.1988 по 24.02.1993 згідно з записами №№ 9-11 в трудовій книжці.

Суд зазначає, що спірні записи № 9 та № 11 в трудовій книжці ОСОБА_1 містять всю необхідну інформацію для обчислення страхового стажу, виконані у чіткій послідовності та відповідності датам. Крім того, означені записи у трудовій книжці скріплені підписом уповноваженої особи роботодавця та печаткою підприємства.

Отже, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.06.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі за текстом - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу вказаних вище положень Порядку № 637 випливає, що подання інших документів, окрім трудової книжки, для підтвердження трудового стажу з метою призначення пенсії здійснюється виключно у випадку, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , копія якої міститься в матеріалах справи, спірні записи про періоди роботи були внесені на підставі наказів з посиланням на їх номер і дату, виконані чітко та без очевидних виправлень.

Згідно наведеного вище пункту 2.4 Інструкції № 58, записи у трудовій книжці виконуються ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Отже, доводи відповідача у спірному рішенні про те, що наказ і дата наказу на звільнення дописані іншим чорнилом, не свідчать про порушення роботодавцем вимог пункту 2.4 Інструкції № 58 та не є підставою для неврахування позивачу до страхового стажу періоду роботи на вказаному підприємстві.

Тому період роботи позивача з 13.01.1988 по 24.02.1993 не потребує підтвердження іншими, ніж трудова книжка позивача, документами.

Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Отже, період роботи з 13.01.1988 по 24.02.1993, який згідно оскаржуваного рішення не був зарахований до страхового стажу позивача, підлягають зарахуванню.

З урахуванням цих періодів роботи позивач має необхідний для призначення пенсії за віком страховий стаж 29 років.

З огляду на вищевикладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №88 від 14.03.2023 р., яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, слід визнати протиправним та скасувати.

Також суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи: з 13.01.1988 р. (запис №9) по 24.02.1993 р. (запис №11) в Молдкниготорг Книжковий магазин №13, наказ про прийняття на роботу №6 від 13.01.1988 р., наказ про звільнення з роботи №5 від 09.02.1993 р. згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яким було прийняте оскаржуване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: площа Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61000, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №88 від 14.03.2023 року Про відмову у призначені пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 13.01.1988 р. (запис №9) по 24.02.1993 р. (запис №11) в Молдкниготорг Книжковий магазин №13, наказ про прийняття на роботу №6 від 13.01.1988 р., наказ про звільнення з роботи №5 від 09.02.1993 р. згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: площа Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61000, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів