Справа № 440/4168/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 р.Справа № 440/4168/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2023, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/4168/23

за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції

третя особа: ОСОБА_1

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - ОСОБА_1 , у якій просило: визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.02.2023 про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі №440/6682/20, винесену при здійсненні виконавчого провадження №65957281.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Боржник у межах своїх повноважень вживав заходи щодо виконання судового рішення. При цьому, висновок суду першої інстанції про те, що виплата коштів стягувану має проводитися за рахунок коштів за КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода» є помилковим, оскільки згідно п. 2.5.3 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №333 від 12.03.2012 виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством здійснюються за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2730 "Інші виплати населенню".

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 308 КАС України та керуючись ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі №440/6682/20 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, Полтавська область, 36020; ідентифікаційний код 26304855), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області (вул. Шевченка, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36011; ідентифікаційний код 37959255) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо нарахування та виплати судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за квітень 2020 року, починаючи з 18 квітня 2020 року, за 14 робочих днів травня 2020 року, за 15 робочих днів червня 2020 року, за 23 робочих днів липня 2020 року та 3 робочих днів серпня 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік". Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести перерахунок суддівської винагороди судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 за квітень 2020 року, починаючи з 18 квітня 2020 року, за 14 робочих днів травня 2020 року, за 15 робочих днів червня 2020 року, за 23 робочих днів липня 2020 року та 3 робочих днів серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

15.06.2021 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №440/6682/20 згідно з яким стягувачем є ОСОБА_1 , а боржником ТУДСА України в Полтавській області, про зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести перерахунок суддівської винагороди судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 за квітень 2020 року, починаючи з 18 квітня 2020 року, за 14 робочих днів травня 2020 року, за 15 робочих днів червня 2020 року, за 23 робочих днів липня 2020 року та 3 робочих днів серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.

02.07.2021 стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою від 29.06.2021, у якій просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №440/6682/20 від 15.06.2021.

05.07.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пецяк Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65957281, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №440/6682/20, виданого 15.06.2021 Полтавським окружним адміністративним судом. Боржнику встановлено строк для виконання рішення суду протягом десяти робочих днів.

ТУДСА України в Полтавській області звернулось до головного державного виконавця з листом від 26.07.2021 №03/3207/2021-вих, у якому повідомило, що рішення суду боржником виконано в частині проведення розрахунку суми, яка підлягає до виплати, а саме, здійснено розрахунок належної до виплати стягувачу суми у розмірі 197060,89 грн, проте за відсутності відповідного бюджетного фінансування рішення суду залишається невиконаним в частині нарахування та виплати коштів стягувачу. При цьому, управління звернулось до Державної судової адміністрації України як головного розпорядника коштів з листом про виділення додаткових коштів для виконання судового рішення. У зв`язку з цим, управління просило визнати поважною причину невиконання (повного) виконавчого документа протягом строку встановленого постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2021, у зв`язку з частковим виконанням виконавчого документа утриматись від накладення штрафу на боржника.

09.12.2021 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмаслом М.М. встановлено, що рішення суду не виконано, у зв`язку з чим останній прийняв постанову про накладення штрафу ВП №65957281, якою за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

У подальшому, 24.02.2023 головний державний виконавець Благадир Д.Г. за невиконання рішення суду повторно постановою про накладення штрафу ВП №65957281 наклав на боржника штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн та зобов`язав боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів, а також попередив про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Позивач не погодився з постановою державного виконавця від 24.02.2023 ВП №65957281 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн та звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду у справі №440/6682/20 в частині нарахування і виплати належної стягувачу суми не виконано боржником без поважних причин, у зв`язку з чим оскаржувана постанова відповідача є правомірною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з п.п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що ТУДСА України в Полтавській області не виконано судове рішення по справі №440/6682/20 в частині виплати стягувачу суми суддівської винагороди через відсутність відповідного бюджетного фінансування управління.

Зокрема, апелянт зазначає, що згідно п. 2.5.3 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №333 від 12.03.2012 виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством здійснюються за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2730 "Інші виплати населенню", проте по вказаному КЕКВ відсутні бюджетні призначення. В свою чергу, позивач вживав заходи щодо виділення додаткових коштів для виконання судового рішення шляхом направлення до ДСА України відповідних листів, проте такі кошти управлінню виділені не були.

На підтвердження відсутності коштів, за рахунок яких можливо було б виконати судове рішення на користь ОСОБА_1 боржником державному виконавцю надавалися копії звітів про надходження та використання коштів загального фонду (форма № 2д) та про надходження і використання інших надходжень спеціального фонду (форма №4-3Д) (за бюджетною програмою 0501020 Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя).

У звіті про надходження та використання коштів загального фонду (форма № 2д) за кодом 2730 "Інші виплати населенню" відсутні числові показники розміру сум коштів, які б були виділені, надійшли до управління та були ним витрачені.

У звіті про надходження та використання інших надходжень спеціального фонду (форма № 4-3д) за кодом 2730 "Інші виплати населенню" значиться сума 151919,00 грн. Ці кошти були виділені та витрачені на виплату компенсації витрат на поховання суддів (59719,00+92200,00=151919,00), підтвердженням чого є копії платіжних доручень № 67 від 02.03.2021 та № 365 від 13.05.2021.

Затвердженим Кошторисом на 2022 рік не були виділені бюджетні призначення за КЕКВом 2730.

У звіті про надходження та використання коштів загального фонду (форма № 2д) за 2022 рік за кодом 2730 "Інші виплати населенню" значиться сума 82800,00 грн. Ці кошти були виділені та витрачені на виплату компенсації витрат на поховання суддів (45200,00+11862,08+25652,00=82714,08), підтвердженням чого є копії платіжних доручень №№ 3115, 3117, 3118 від 19.12.2022.

У звіті про надходження та використання інших надходжень спеціального фонду (форма № 4-3д) за 2022 рік за кодом 2730 "Інші виплати населенню" відсутні числові показники розміру сум коштів, які б були виділені, надійшли до управління та були ним витрачені.

Тобто у період 2021-2023 роки управління не мало можливості виконати судове рішення у справі №440/6682/20 за рахунок коштів бюджетної програми 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя", так як бюджетні призначення, за рахунок яких можливо було б виконати вказане рішення, були відсутні (кошти за КЕКВом 2730 "Інші виплати населенню").

Щодо зазначених підстав неможливості виконання позивачем судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 2.1.1.3 п. 2.1 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333 (далі Інструкція № 333), Код 2100 „Оплата праці і нарахування на заробітну плату Код 2113 Суддівська винагорода.

1) суддівська винагорода за встановленими посадовими окладами; надбавка за вислугу років; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді, доплата за науковий ступінь, доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці;

2) допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу під час надання щорічної відпустки;

3) вихідна допомога у разі виходу у відставку.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції № 333 Код 2700 „Соціальне забезпечення: до цієї категорії належать: поточні трансферти населенню, у тому числі виплата всіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій; стипендій; пенсій; путівок на оздоровлення. Податок на доходи фізичних осіб та всі платежі відповідно до законодавства з цих сум передбачаються за цим самим кодом.

Згідно пп.24 пп. 2.5.3 п. 2.5 Інструкції № 333 визначено код 2730 "Інші виплати населенню"- виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством.

У відповідності до п. 1.6 Інструкції №333 трансферти населенню - поточні платежі фізичним особам або надання їм матеріальної допомоги у натуральному вигляді, які передбачені для збільшення їх доходу. Трансферти населенню можуть надаватись як у готівковій формі, так і шляхом сплати рахунків. Подібні платежі можуть бути окремою добавкою до бюджету певної сім`ї чи особи або компенсуванням певних видів витрат, наприклад, на харчування, комунальні послуги, оплату проїзду тощо.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з урахуванням наведених правових положень, в даному випадку виконання позивачем судового рішення по справі №440/6682/20 повинно виконуватись за КЕКВ 2113 "Суддівська винагорода", а не за КЕКВ 2730 „Інші виплати населенню, оскільки вказаним рішенням суду було зобов`язано ТУ ДСА України в Полтавській області провести перерахунок саме суддівської винагороди.

Із матеріалів справи встановлено, що згідно кошторисів ТУ ДСА України в Полтавській області на 2022, 2023 роки за кодом та назвою програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя", а також звітів про надходження та використання коштів загального фонду (форма №2д) за 2021, 2022 роки за КЕКВ 2113 "Суддівська винагорода" були наявні відповідні бюджетні призначення.

Разом з тим, в листах ДСА України від 17.08.2021, 09.12.2021, 16.02.2022, 06.07.2022, якими на звернення ТУ ДСА України в Полтавській області головний розпорядник коштів вказує на можливість виконання судового рішення, яке набрало законної сили, в добровільному порядку саме за бюджетною програмою 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя" у межах наявних бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що судове рішення від 22.01.2021 у справі №440/6682/20 можливо виконати, здійснивши нарахування та виплату належної стягувачу суми за рахунок коштів за КЕКВ 2113 "Суддівська винагорода".

Враховуючи наведене, доводи ТУДСА України в Полтавській області щодо неможливості виконання рішення суду по справі №440/6682/20 з поважних причин є необгрунтованими та такими, що спростовуються доказами по справі.

З огляду на викладене, постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.02.2023 про накладення штрафу ВП №65957281 є правомірною та не підлягає скасуванню, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 270-272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 по справі №440/4168/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич