Справа № 460/46612/22
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2023 року м. Рівне №460/46612/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 12323,99 грн.

26 вересня 2023 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 8233 грн 49 коп по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість в загальній сумі 8233,49 грн по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, зокрема по нарахованій пені. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву і зазначив, що він самостійно задекларував суму податкових зобов`язань із податку на доходи фізичних осіб у сумі 54540 грн та військового збору у сумі 4545 грн. Позивач зсилається на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №817/1395/18, відповідно до якого визнано протиправною відмову Головного управління ДФС у Рівненській області у наданні дозволу на розстрочення сплати податкових платежів за результатами річного декларування доходу, отриманого позивачем у вигляді додаткового блага за 2017р., яка міститься у листах №3783/10/17-00 від 07.05.2018р. та №1478/ФОП/17-00-50-02 від 25.05.2018.р. Зобов`язано Головне управління ДФС у Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка подана 27.04.2018р. про розстрочку сплати податкового зобов`язання, визначеного у зв`язку із прощенням боргу за кредитом на придбання житла, з врахуванням висновків суду. У задоволенні решти вимог суд відмовив.

Однак, як зазначає відповідач, його заява не була розглянута і сума заборгованості не була розстрочена. Тому, він вважає, що нарахування пені по податку на доходи фізичних осіб відбулося внаслідок протиправної бездіяльності позивача. Тому, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

За даними обліку позивача за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальній сумі 8233,49 грн., зокрема нарахована пеня по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500).

27 квітня 2018 року ОСОБА_1 подав до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017р., де самостійно задекларував отримані доходи у вигляді додаткового блага в розмірі 302 999 грн. та податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 54 540 грн. та по військовому збору в розмірі 4545 грн (а.с.13-14).

Заборгованість відповідача по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, виникла у зв`язку з нарахуванням пені ІКП на борг минулих років за період з 30.10.2018 по 13.01.2021.

Таким чином, згідно розрахунку позивача та доданих доказів податковий борг відповідача становить 8233,49 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Статтею 9 Податкового кодексу України та статтею 65 Бюджетного кодексу України визначено, що податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних податків і зборів, який справляється на всій території України та закріплюється за бюджетами місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Згідно з п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячних (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Так, відповідно до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 179.7. статті 179 ПК України (в редакції на момент виникнення правовідносин) фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27 квітня 2018 року подав до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017р., де самостійно задекларував отримані доходи у вигляді додаткового блага в розмірі 302999 грн. та податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 54540 грн. та по військовому збору в розмірі 4545 грн (а.с.13-14).

Відповідач здійснив сплату податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 54540 грн протягом 2018-2021 років, що підтверджено квитанціями і відображено в інтегрованій картці платника податків.

Згідно пп. 14.1.162 ПКУ, пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Отже, передумовою нарахування пені з підстав, визначених п. 129.1.1 ПКУ, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.

Згідно пункту 129.1 статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається:

129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно п.129.4 ПКУ на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Таким чином, у зв`язку з несплатою платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500), у встановлені законом строки, була нарахована пеня в розмірі 8233,49 грн.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі- ПКУ), податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, несплаченого платником податків у встановлений ПКУ строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПКУ.

У зв`язку з несплатою платником податків сум податкових/грошових зобов`язань (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті14, підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України) у строки, визначені нормами ПК України, зазначені зобов`язання набули статусу податкового боргу (підпункт14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.

Позивачем вживались заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку (пункт 59.1 статті 59 ПК України). Податкова вимога форми «Ф» від 10.01.2019 №1587-50 надіслана платнику податків (а.с. 6).

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу норм пунктів 59.3, 59.5 статті 59, статті 60 ПК України, податкова вимога на момент розгляду справи по суті є невідкликаною (чинною), що також вбачається зі змісту інтегрованої картки платника податків.

Таким чином, у відповідача наявний податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 8233,49 грн.

Посилання ОСОБА_1 на судове рішення у справі №817/1395/18 як на підставу відсутності права відповідача нараховувати пеню, суд оцінює критично.

Відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №817/1395/18, відповідно до якого визнано протиправною відмову Головного управління ДФС у Рівненській області у наданні дозволу на розстрочення сплати податкових платежів за результатами річного декларування доходу, отриманого позивачем у вигляді додаткового блага за 2017р., яка міститься у листах №3783/10/17-00 від 07.05.2018р. та №1478/ФОП/17-00-50-02 від 25.05.2018.р. Зобов`язано Головне управління ДФС у Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка подана 27.04.2018р. про розстрочку сплати податкового зобов`язання, визначеного у зв`язку із прощенням боргу за кредитом на придбання житла, з врахуванням висновків суду. У задоволенні решти вимоги суд відмовив.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі №817/1395/18 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишено без задоволення, а рішення від 13.09.2018 без змін.

Суд зазначає, що вказаним судовим рішенням зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка подана 27.04.2018р., про розстрочку сплати податкового зобов`язання, визначеного у зв`язку із прощенням боргу за кредитом на придбання житла, з врахуванням висновків суду.

Питання подальших дій чи бездіяльності податкового органу щодо розгляду заяви про розстрочку сплати податкового зобов`язання не є предметом спору в межах даної справи.

Доказів прийняття рішення відповідачем про розстрочення податкового боргу та укладення договору про розстрочення (відстрочення) податкового боргу суду не надано.

Позивачем не заперечується, що податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб ним було сплачено частинами протягом 2018-2021 років, тобто відбулася несвоєчасна сплата податкового боргу, у зв`язку з чим і нарахована пеня відповідно до статті 129 ПК України.

Станом на день розгляду справи судом, податковий борг відповідача повністю підтверджено і доказів сплати зазначеної вище суми податкового боргу відповідачем суду не надано.

За правилами підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

В свою чергу, за визначенням, яке міститься в пункті 41.1. статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач, як суб`єкт владних повноважень, повністю обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг в розмірі 8233 грн 49 коп по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на р/р UА0017481, отримувач ГУК у Рівненській області/отг. с. Головин/11010500, , МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя С.М. Дуляницька