Справа № 160/6280/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/6280/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 року (головуючий суддя Врона О.В.)

в адміністративній справі №160/6280/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 30.03.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (відповідач-2), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 14.03.2023 №47 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи на посаді машиніста крана металургійного виробництва з 01.07.1998 року по 06.03.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_2 пенсії відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 06.03.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що при розгляді її заяви з питання підтвердження стажу роботи для зарахування до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем протиправно не було зараховано періоду роботи машиністом крана металургійного виробництва.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 14.03.2023 № 47 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи на посаді машиніста крана металургійного виробництва з 01.07.1998 року по 06.03.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_2 пенсії відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 06.03.2023 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що Пенсійний фонд у випадку необхідності не був позбавлений права і можливості самостійно витребувати у підприємств , уточнюючі довідки, відтак дійшов висновку, що позовні вимоги в частині щодо визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, то і обов`язок зарахувати до пільгового стажу спірний період позивача і повторно розглянути заяву позивача від 06.03.2023 про призначення пенсії , слід покласти на відповідача-2. Вказав, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог викладених до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки вказаним відповідачем не вчинялось будь-яких дій і не приймались рішення, пов`язані з розглядом заяви позивача. Відповідачем-1 було лише направлено на адресу особи оспорюване рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому суд приходить до висновку, що права позивача Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області не були порушені.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що лише адміністрація підприємства може визначити, що технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, які можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих і тільки адміністрація підприємства згідно первинних документів може підтвердити, що особа була безпосередньо зайнята повний робочий день в металургії за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України або ж на роботах, які відносяться до Списку №1 або Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Орган Пенсійного фонду, в межах своїх повноважень, розглядає питання щодо наявності/відсутності права на призначення пенсії виключно на підставі пред`явлених заявником документів і не може встановлювати на власний розсуд чи відноситься певний період роботи особи на підприємстві до робіт зі шкідливими умовами праці чи ні. Спірні правовідносини, які розглядаються в даній адміністративній справі, стосується не просто зарахування періоду роботи до пільгового стажу, а саме визначення належності роботи до пільгової, встановлення факту того, що позивач працювала та набула стаж роботи в металургії за переліком професій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, оскільки професія машиніст крану металургійного виробництва - відноситься і до Списку №1, і до Списку №2, і до Списку, затвердженого Постановою №202. Отже, не всі машиністи кранів металургійного виробництва користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058. Зазначає, що періоди роботи, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу (Список №1, №2 чи Постанова №202), визначає підприємство (установа) на якому працювала(є) особа або його правонаступник з урахуванням вимог законодавства щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. Лише адміністрація підприємства може визначити, що технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів і виключно підприємство згідно первинних документів може підтвердити, що особа була дійсно зайнята на роботах, які відносяться до тих чи інших Списків робіт.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 06.03.2023 із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 14.03.2023 №47 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст.114 України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Пенсійним фондом встановлено, що страховий стаж особи становить 24 роки 11 місяців 25 днів. Пільговий стаж на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 (25 років) не визначено, оскільки відсутня довідка, підтверджуюча пільговий характер роботи відповідно до п. 20 Порядку №637.

Позивачка вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах:

робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (Список №202).

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції системний аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках:

за відсутності трудової книжки;

за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять копію трудової книжки позивачки, яка не викликає сумніву, при цьому записи трудової книжки здійснені належним чином, водночас відсутні будь-які докази щодо неможливості застосування даного документу як первинного джерела інформації про пільговий стаж.

Так, згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

01.07.1998 прийнята в ФУЛЦ машиністом крана металургійного виробництва (розливний) 40 розряду Криворізького державного гірничо-збагачувального комбінату «Криворіжсталь» відповідно до розпорядження №21 від 01.07.1998 (запис №2);

03.08.1999 переведена в ФУЛЦ машиністом крана металургійного виробництва (завалочний) 4 розряду (зайнята на гарячих дільницях робіт) відповідно до розпорядження №78 від 03.02.1999 (запис №3);

01.02.2009 переведена в ливарно-ковальне виробництво машиністом крана металургійного виробництва №6 Q-3 т (завантаження шинти в вагранку) по 4 розряду, відповідно до наказу №1352 від 11.11.2008 (запис №7);

03.09.2013 переведена в ЛКП машиністом крана металургійного виробництва №6 Q-3 т (завантаження шинти в вагранку) 4 розряду, ФЧЛЦ електрокрани, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відповідно до наказу №718 від 30.05.2013 (запис №9);

21.03.2018 звільнена у зв`язку з переводом до ТОВ «Ливарочно-механічний завод, п. 5 ст. 36 КЗпП України відповідно до розпорядження №164 від 19.03.2018 (запис №11);

22.03.2018 прийнята машиністом крана металургійного виробництва №1, 2,3,4,5,13 (розливні) 4 розряду, електрокрани, механічно і енергослужба, пакувальноковальнолітейний цех, в порядку переводу з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відповідно до розпорядження №19-к від 20.03.2018 (запис №12);

22.08.2018 присвоєно 5 розряд машиніста крана металургійного виробництва №1,2, 3, 4, 5, 13 (розливний), електрокрани, механічно- і енергослужба в ФЧЛЦ відповідно до розпорядження №811 від 21.08.2018 (запис №13);

01.04.2020 професія машиніст крана металургійного виробництва №1, 2,3,4,5,13 (розливні) перейменована на машиніст крана металургійного виробництва (розливні) відповідно до розпорядження №18 від 23.01.2020 (запис №14);

14.03.2023 звільнена у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я, яке перешкоджає продовженню цієї роботи п. 2 ст. 40 КЗпП України відповідно до наказу №34 від 14.03.2023 (запис №15).

Позивачкою в підтвердження своєї роботи за вказаною професією надано до суду довідки від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» і ТОВ «Ливарно-механічний завод».

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.9358, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).

Пунктом 2.2. Інструкції №58 встановлено, що до трудової книжки вносяться, зокрема:

відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;

відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993" (п. 2.4. Інструкції №58).

Відповідно до п. 2.14. Інструкції №58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій"

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції судом першої інстанції обґрунтовано враховано правову позицію Верховного Суду у постановах від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Одночасно з цим, слід зазначити, що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Відповідач вказує на необхідність підтвердження спірних періодів уточнюючими довідками, натомість надання таких документів виходячи зі змісту п.3 Порядку №637 вимагається у випадку відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній.

Професія позивачки «машиніст крану металургійного виробництва» відноситься до розділу V Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів) Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202.

Визначальним для призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Отже, в даному випадку відомості в трудовій книжці позивача про її роботу у спірний період за професією, що віднесені до ч. 3 ст. 114 Закону України №1058-IV, вже є достатньою підставою для зарахування цього періоду до пільгового стажу.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність у позивачки трудової книжки, в якій загалом містяться необхідні записи щодо періодів роботи позивачки, дає підстави для зарахування стажу за спірний період роботи.

Діючим законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед іншими відомостями.

Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 по справі №307/541/17 зазначив, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Доводи відповідача, що не всі машиністи кранів металургійного виробництва користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058, а лише ті машиністи кранів металургійного виробництва, згідно Постанови №202, які зайняті виконанням робіт по обслуговуванню виробничого процесу, отже, періоди роботи, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу (Списки №1, №2, Постанова №202), визначає підприємство (установа) або його правонаступник з урахуванням вимог законодавства щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, обґрунтовано піддані судом першої інстанції критиці, оскільки ні норми ч.3 ст.114 Закону №1058, ні положення Постанови №202 таких застережень не містять.

Водночас, на положення ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, відповідно до яких при зверненні осіб із заявою про призначення пенсії, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846 передбачено, що орган, що призначає пенсію надає допомогу особам, що звертаються за призначенням пенсії, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Таким чином, вищенаведені норми свідчать, що Пенсійний фонд у випадку необхідності не був позбавлений права і можливості самостійно витребувати у підприємств, уточнюючі довідки.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, то і обов`язок зарахувати до пільгового стажу спірний період позивача і повторно розглянути заяву позивача від 06.03.2023 про призначення пенсії , слід покласти саме на цього відповідача.

Як наслідок, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини, спростовують доводи, викладені відповідачем.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову позивачем не оскаржувалось, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 25.10.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2023.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова