Справа № 521/10615/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 521/10615/20

Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Дата і місце ухвалення 15.08.2023р., м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов`язання надати житлове приміщення у постійне користування,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в порядку цивільного судочинства до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської рад, в якому просив:

- зобов`язати виконавчий комітет Одеської міської ради ухвалити рішення про надання ОСОБА_1 у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів його сім`ї;

зобов`язати Управління капітального будівництва Одеської міської ради вчинити дії з розподілу та надати ОСОБА_1 у пострійте користування житлове приміщення відповідно до встановлених санкцій та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів сім`ї.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на те, що він є інвалідом війни ІІ групи, учасником бойових дій та з 30.08.2005 року перебуває на квартирному обліку при Великомихайлівській селищній раді як особа, яка має право на позачергове отримання житла. Однак, як посилається позивач, протягом 15 років держава не забезпечила його та його багатодітну сім`ю житловим приміщенням, що порушує його право на житло.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 19.12.2022 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, позивач оскаржив їх в касаційному порядку до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 05.04.2023 року були скасовані рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року та постанова Одеського апеляційного суду від 19.12.2022 року та закрито провадження у справі № 521/10615/20 через порушення правил юрисдикційності. Роз`яснено позивачеві, що розгляд пред`явленого ним позову відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10.04.2023 року справу № 521/10615/20 за позовом ОСОБА_1 передано для продовження розгляду до одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не повне з`ясування обставин по справі.

В поданій апеляційній скарзі апелянт вказав на те, що він як інвалід війни ІІ групи має право на першочергове забезпечення житлом, однак протягом тривалого часу його право на житло порушується. Апелянт вказує на те, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на забезпечення жилою площею саме протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, однак, в даному випадку органами, уповноваженими державою на виконання функцій з розподілу житла не забезпечено реалізацію його права на житло, що, як вважає позивач, є підставою для задоволення його позовних вимог.

Враховуючи все вищезазначене апелянт просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 року та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно з положеннями статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Згідно рішення Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області від 30.08.2005 року № 94 позивач взятий на квартирний облік жителя смт. В.Михайлівка при Великомихайлівській селищній раді, як особа, яка має право на позачергове отримання житла.

Рішенням Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області «Про продовження терміну перебування на позачерговому квартирному обліку» від 13.06.2014 року було продовжено термін перебування ОСОБА_1 на позачерговому квартирному обліку при Великомихайлівській селищній раді безтерміново.

У поданому позові позивач посилався на те, що наразі він перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як особа з інвалідністю внаслідок війни.

Також позивач вказував на те, що згідно з розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.10.2018 року № 414/06-06 його взято на позачергову квартирну чергу та станом на 01.01.2020 року його черга у списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла була за № 46.

Звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що протягом вже 15 років держава не забезпечила його та його багатодітну сім`ю у складі 4 осіб, де є інвалід дитинства, житловим приміщенням, що стало підставою для його звернення за захистом порушених прав до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданого позивачем позову.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту, соціальне житло надається безоплатно.

Умови та порядок отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни визначені нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також ЖК Української РСР.

Статтею 31 ЖК Української РСР визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК на момент постановки позивача на квартирний облік передбачала, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Згідно з частиною першою статті 43 ЖК Української PCP громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

Частиною першою статті 46 ЖК Української PCP визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, зокрема, до таких віднесено осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Відповідно до частини третьої статті 46 ЖК Української PCP громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Вказане право на отримання житла поза чергою особами з числа учасників бойових дій також закріплено у пункті 18 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, згідно з пунктом 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн протягом року.

Таким чином позивач має право на позачергове забезпечення житлом.

Згідно Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених 11 грудня 1984 р. N 470, рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень приймаються за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті у складі голови або заступника голови виконавчого комітету (голова комісії), представника профспілкового органу (заступник голови комісії), депутатів Ради, представників громадських організацій, трудових колективів. Склад комісії затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради. З питань, що розглядаються, комісія підготовляє пропозиції і вносить їх на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради.

В ході розгляду даної справи встановлено, що з 30.08.2005 року позивач перебував на квартирному обліку при Великомихайлівській селищній раді, однак в подальшому, у зв`язку із зміною реєстрації місця проживання, згідно розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.10.2018 року № 414/01-06 ОСОБА_1 , інвалід війни ІІ групи, складом сім`ї 1 чоловік, був поставлений на квартирний облік Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та включений до позачергової групи осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради лише з 25.10.2018 року, що свідчить про те, що станом на момент звернення позивача із даним адміністративним позовом дворічний строк, передбачений чиним законодавством, для забезпечення виконавчим комітетом Одеської міської ради позивача жилою площею не сплив. Крім того посилання позивача на порушення саме відповідачами у справі його права на забезпечення житлом протягом 15 років є безпідставним, оскільки позивач протягом 13 років перебував на квартирному обліку саме при Великомихайлівській селищній раді.

В свою чергу колегія суддів звертає увагу на те, що іншого порядку, ніж за датою взяття на облік, у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги), законодавством не встановлено.

Таким чином позивач має право на позачергове отримання житла відповідно до п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте забезпечення його житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та в порядку передбаченому законодавством.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що позивач на момент звернення його до суду перебував на квартирному обліку по загальній групі під номером 4007; в черзі громадян, які мають право на позачергове отримання житла під номером 272; в списку інвалідів війни під номером 46.

У відзиві на позовну заяву від 07.07.2023 року відповідач вказував на те, що з моменту звернення ОСОБА_1 із даним позовом до суду його порядковий номер у чергах квартирного обліку змінився з 46 на № 32 в черзі осіб з інвалідністю внаслідок війни.

В свою чергу суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що забезпечення осіб житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством, а тому особа має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 02 жовтня 2013 року № 6-87цс13, від 04 червня 2014 року № 6-50цс14, від 03 червня 2015 року № 6-390цс15.

Крім того аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10.10.2018 року по справі № 369/4619/16-ц, від 03.10.2018 року по справі № 686/8961/17-ц, від 29.10.2018 року по справі № 592/2067/17, від 20.03.2019 року по справі № 466/9427/13-ц, 03.04.2020 року у справі № 344/8248/17-ц. До подібних висновків також дійшла Об`єднання палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 712/4259/17-ц (провадження № 61-15146сво18).

За таких обставин, враховуючи те, що позивач має право на забезпечення житлом в порядку черги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення поданого позивачем позову.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 року - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова