Справа № 200/2507/23
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Справа№200/2507/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника, адвоката Урсаленка Богдана Олександровича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповного нарахування та виплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з січня 2023 року по лютий 2023 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64 «Про введення воєнного стану», який неодноразово продовжувався.

З 26 грудня 2022 року по 28 лютого 2023 року позивач перебував на військовій службі у відповідача.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивач має право на додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях, яка виплачується на підставі наказів командирів (начальників).

Позивач зазначає, що після отримання від відповідача у відповідь на адвокатський запит листа та довідки про грошове забезпечення № 836/8921 від 12 травня 2023 року, що сплачувалось йому під час служби, він дізнався, що відповідач не виплачував йому таку винагорода за січень 2023 року та лютий 2023 року.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, а тому звернувся до суду із даним позовом (а.с. 1-5).

У відзиві на позов та додаткових поясненнях Військова частина НОМЕР_1 заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26 грудня 2022 року № 363 солдат ОСОБА_1 , призваний під час мобілізації, з 26 грудня 2022 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду бойового медика взводу 1 аеромобільно-десантного відділення 1 десантного взводу 1 відділення аеромобільно-десантної роти Військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 878033Д та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 грудня 2022 року № 365 солдат ОСОБА_1 вибув в район виконання бойового завдання до пункту Білогорівка Луганської області.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 лютого 2023 року № 59 солдата ОСОБА_1 , призваного за мобілізацією, відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 11 лютого 2023 року №42-РС у запас за пп. «г» п. 2 та визначено вважати таким, що 28 лютого 2023 року справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відзиві зазначено, що солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях, за які передбачена додаткова винагорода в розмірі 100 000,00 грн, з 28 грудня 2022 року по 1 січня 2023 року (всього 5 днів).

Відповідно до п. 1 Постанови № 168 (в редакції, чинній на час відповідних правовідносин) та на підставі наказу командира частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 5 лютого 2023 року № 385 солдату ОСОБА_1 за січень 2023 року грошова винагорода була виплачена наступним чином:

- в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях з 1 січня 2023 року по 1 січня 2023 року (за 1 день);

- в розмірі 30 000,00 грн (в розрахунку на місяць) пропорційно часу проходження військової служби з 1 січня 2023 року по 31 січня 2023 року (за 31 день).

Наказом Міністерства оборони України «Про внесення змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 25 січня 2023 року № 44 (застосовується з 1 лютого 2023 року) доповнено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України 7 червня 2018 року № 260 (Порядок № 260) розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», яким визначені підстави та умови нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168.

Позивач в лютому 2023 року жодного дня участі у бойових діях не приймав та не належить до жодної категорії осіб, яким відповідно до змісту розділу XXXIV Порядку № 260 виплачується додаткова винагорода в розмірі 100 000,00 грн, 50 000,00 грн або 30 000,00 грн, у зв`язку із чим додаткова винагорода за лютий 2023 року йому не виплачувалась. Зазначення позивачем про те, що з 24 лютого 2022 року він почав отримувати додаткову винагороду у відповідності постанови № 168 не відповідає дійсності, так як позивач був зарахований до списку особового складу ВЧ НОМЕР_1 тільки 26 грудня 2022 року.

Також відповідач вказав, що відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, Дружківська міська територіальна громада, на території якої розташована військова частини НОМЕР_1 , відноситься до територій можливих бойових дій.

Враховуючи наведене відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі (а.с. 32-38) .

Ухвалою суду від 12 червня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); зобов`язано відповідача надати суду додаткові докази по справі (а.с. 19-20).

18 серпня 2023 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі (а.с. 32-72).

Ухвалою суду від 29 вересня 2023 року зобов`язано відповідача надати суду додаткові докази (а.с. 73-74).

19 жовтня 2023 року судом отримано від відповідача додаткові докази (а.с. 80-87).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX«Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX (відповідно), від 2 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 року № 3275-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Станом на день розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_3 від 15 березня 2007 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 (ВЧ НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 40, 60).

Як встановлено судом, позивач на підставі Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, від 17 травня 2022 року № 347/2022, від 12 червня 2022 року № 574/2022 був призваний у Збройні Сили України по мобілізації, 6 листопада 2022 року прийняв присягу (а.с. 11-13).

У період з 26 грудня 2022 року по 28 лютого 2023 року проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 15).

Так, відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26 грудня 2022 року № 363 нижчепойменованих військовослужбовців, призваних підчас мобілізації, які закінчили підготовку та прибули з військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_3 для подальшого проходження військової служби зараховані до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та вважати такими, що прийняли справи та посади солдата ОСОБА_1 , курсанта військової частини НОМЕР_6 на посаду бойового медика взводу 1 аеромобільно-десантного відділення і аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 ВОС-878033Д (а.с. 41, 62) .

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 грудня 2022 року № 365 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув в район виконання бойового завдання біля населеного пункту Білогорівка, Луганська область (а.с. 33, 83).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 1 січня 2023 року № 1 визначено вважати такими, що прибули: з району виконання бойового завдання біля населеного пункту Білогорівка, Луганської області […] солдата ОСОБА_1 , бойового медика взводу 1 аеромобільно-десантного відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 1 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 (а.с. 43, 63).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (110 стройовій частині) № 385 від 5 лютого 2023 року (з адміністративно-господарської діяльності) визначено виплатити додаткову винагороду на період воєнного стану військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за період з 1 по 31 січня 2023 року відповідно до додатків (а.с. 44, 64).

Згідно із Додатком № 1 до зазначеного наказу (щодо нарахування додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн пропорційно на місяць) […] солдату ОСОБА_1 , бойовому медику 1 відділення, 1 взводу, 1 аемдр за період з 1 січня 2023 року по 31 січня 2023 року; підстава: бойове розпорядження 81 оаембр № 1155 від 31 грудня 2022 року, № 3755 від 5 лютого 2023 року (а.с. 45, 65).

Відповідно до Додатку № 2 до цього ж наказу (щодо нарахування додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн пропорційно на місяць) […] солдату ОСОБА_1 , бойовому медику 1 відділення, 1 взводу, 1 аемдр за період з 1 січня 2023 року по 1 січня 2023 року; підстава: бойове розпорядження 81 оаембр № 1155 від 31 грудня 2022 року, № 3755 від 5 лютого 2023 року (а.с. 46, 66).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (110 стройовій частині) № 59 від 28 лютого 2023 року солдата, призваного за мобілізацією, ОСОБА_1 , бойового медика 1 аеромобільно-десантного взводу 1 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 11 лютого 2023 року № 42-РС у запас за пп. «г» п 2 (у зв`язку із наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб і інвалідністю та або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи), вважати таким, що 28 лютого 2023 року справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Хмільницького РТЦК та СП. Вінницької області. Вислуга років у військовій частині НОМЕР_1 з 26 грудня 2022 року становить: календарна - 00 років 02 місяців 02 днів, пільгова - 00 років 04 місяців 04 днів, загальна 00 років 6 місяців 6 днів; з 28 лютого 2023 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 47, 67).

Відповідно до довідки (додаток 6 до Порядку № 260) про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 6 серпня 2023 року № 421, позивач в період з 28 грудня 2022 року по 1 січня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в н.п. Белогорівка Луганська область; підстава: Витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 365 від 28 грудня 2022 року, 1 січня 2023 року (а.с. 61).

Як вбачається з довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 8 серпня 2023 року № 160 ф, довідки про доходи від 12 травня 2023 року № 836/8921, довідки про доходи від 12 серпня 2023 року № 210 ф, довідки-розрахунку нарахувань додаткової винагороди під час дії воєнного стану за період з 1 січня по 28 лютого 2023 року ОСОБА_1 та пояснень відповідача, позивачу, крім іншого, нараховано додаткову винагороду: за січень 2023 року 32 258,06 грн (30 000,00 грн - виходячи із розміру допомоги 30 000,00 грн за 31 день місяця січня 2023 року (розмір винагороди за один місяць січня 2023 року при цьому склав 967,74 грн), 2 258,06 грн - виходячи із розміру допомоги 100 000,00 грн за 1 день місяця січня 2023 року (фактично, враховуючи нарахування та виплату позивачу винагороди за 1 січня 2023 року, розрахованої із розміру 30 000,00 грн, - виходячи із розміру 70 000,00 грн) (а.с. 16, 48, 52, 84, 33-37, 56-58).

За поясненням позивача, 18 березня 2023 року його представник, адвокат Урсаленко Б.О., звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо надання копії особової справи позивача, форми 5, архівних відомостей про доходи за період з 24 лютого 2022 року по 18 березня 2023 року (зв.бік а.с. 2).

На виконання зазначеного адвокатського запиту відповідачем було надано довідку про доходи позивача від 12 травня 2023 року вих. № 836/8921, зі змісту якої було встановлено, що позивачу нараховано в січні 2023 року: грошове забезпечення в розмірі 2 972,77 грн, додаткова винагорода 19 354,84 грн; в лютому 2023 року: грошове забезпечення в розмірі 15 359,34 грн, додаткова винагорода 32 258,06 грн (зв.бік а.с. 2, а.с. 16).

Будучи не згодним із не нарахуванням та не виплатою йому в повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, у збільшеному до 100 000 грн (у розрахунку на місяць) за період з січня 2023 року по лютий 2023 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, а також стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно із п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови № 704 передбачено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється у порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі Порядок № 260), врегульовані правила та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам та визначена структура (складові) грошового забезпечення, яка є аналогічною структурі грошового забезпечення, визначеної у ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ та у п. 2 Постанови № 704.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX (відповідно), від 2 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 року № 3275-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, […] разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

28 лютого 2022 року на виконання Указу Президента України № 64/2022, а також Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стан (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 зазначеної постанови (в редакції, яка була чинною станом на час існування спірних правовідносин) було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, […] виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно із п. 2-1 Постанови № 168 порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Суд зазначає, що Постановою № 168 не визначено перелік документів, які мають підтверджувати участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів.

Беручи до уваги, що протягом січня 2023 року (який є частиною спірного періоду в межах даної справи) був відсутній належний підзаконний нормативно-правовий акт щодо встановлення порядку та умов виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, військовослужбовцям Збройних Сил України, суд висновує, що єдиним чинним у спірний період підзаконним нормативно-правовим актом, яким визначались підстави, порядок та умови виплати відповідачем додаткової винагороди, що передбачена Постановою № 168, була лише сама Постанова.

Як вже зазначалось, згідно із п. 1 Постанови № 168 обов`язковою умовою для виплати додаткової винагороди (збільшеної до 100 000,00 грн) є встановлення факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Згідно наявних матеріалів позивач брав участь у таких діях та заходах протягом січня 2023 року один день 1 січня 2023 року (а.с. 83, 61, 63).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (110 стройовій частині) № 385 від 5 лютого 2023 року та довідок про грошове забезпечення позивача сплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 у щомісячному розмірі до 100 000,00 грн, (пропорційно до днів участі у таких діях та заходах), відповідачем здійснена у належному розмірі (967,74 грн + 2 258,06 грн = 3 225,80 грн) (а.с. 64-66, 84).

Під час розгляду справи позивачем не доведено його участь у визначених діях та заходах протягом інших днів січня 2023 року (з 2 по 31 січня).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; разом із цим частиною 1 цієї ж статті передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених у статті 78 цього Кодексу.

Отже, позивач повинен довести існування обставин, на які він посилається у позові на підтвердження своїх позовних вимог (обставин його участі у бойових діях чи безпосередньої та особистої участі у заходах з оборони, відсічі і стримування збройної агресії), а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен довести правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах у випадку встановлення таких обставин.

Даний висновок суду узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 червня 2020 року по справі № 520/2261/19, де зазначено, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дій чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо неповного нарахування та виплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за січень 2023 року - є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно спірного періоду лютий 2023 року суд зазначає наступне.

25 січня 2023 року Міністерством оборони України був прийнятий наказ № 44 (зареєстрований в Мінюсті 30 січня 2023 року за № 177/39233), яким внесено зміни до Порядку № 260 (Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам), зокрема доповнено Порядок новим розділом: XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Відповідно до п. 3 цього наказу він застосовується з 1 лютого 2023 року.

Згідно із п. 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплачується в таких розмірах:

100 000 грн - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 грн - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 грн - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Згідно п. 4 розділу ХХХІV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, Дружківська міська територіальна громада, на території якої розташована військова частини НОМЕР_1 , віднесена до «території можливих бойових дій» (https://minre.gov.ua/wp-content/uploads/2023/08/perelik_zatverdzhenyj_nakazom_224_vid_17_08_2023_1.pdf).

За поясненням відповідача, позивач у лютому 2023 року участі у бойових діях не приймав, крім цього не відносився до жодної категорії осіб, яким відповідно до п. 2 розділу XXXIV Порядку № 260 виплачується додаткова винагорода як в розмірі 100 000,00 грн, так і в розмірі 50 000,00 грн або 30 000,00 грн.

Суд зазначає, що позивачем не надано суду докази на підтвердження його участі протягом лютого 2023 року у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому за період з січня 2023 року по лютий 2023 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виходячи із розміру 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, - є похідними вимогами від позовних вимог, які за висновком суду не підлягають задоволенню, вказані вимоги також задоволенню не підлягають.

В силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна