Справа № 295/9161/23
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9161/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 - адвокатом Лугіною Сергієм Анатолійовичем, до Державної екологічної інспекції Поліського округу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

Адвокат Лугіна С.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №436-3.2 від 30.06.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до даної постанови 20.04.2023 р. ОСОБА_1 здійснив незаконну порубку 4 (чотирьох) дерев породи горіх на стадіоні училища біля входу в тир за адресою: АДРЕСА_1 .

Адвокат зауважує, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 не доведена, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів на підтвердження вчинення порубки дерев позивачем.

Адвокат Лугіна С.А. зауважує, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не вчиняв, оспорювана постанова винесена без достатніх правових підстав, а тому підлягає скасуванню.

Також в позові представник позивача вказує на те, що під час винесення постанови відповідачем допущено ряд процесуальних порушень, зокрема, не зібрані належні докази підтвердження вини ОСОБА_1 ; порушено 24-годинний строк для складання протоколу про адміністративне правопорушення №018976 від 29.06.2023 року з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення; не роз`яснено позивачу його права; порушено строки повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 277-2 КУпАП становить три доби; розгляд справи проведено без участі правопорушника та його представника, проведення формального розгляду справи без з"ясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення; постанова винесена з пропуском двохмісячного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Ухвалою суду від 14.07.2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом; відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

26.07.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 31), згідно якого позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову з посиланням на те, що доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення встановлено особу правопорушника, вина ОСОБА_1 в незаконній порубці дерев підтверджується сукупністю зібраних правоохоронними органами доказів, що підтверджується змістом листа Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Відповідач зауважує, що позовна заява не містить доказів на підтвердження позовних вимог.

04.09.2023 р. надійшла відповідь на відзив (а.с.37-42), в якій адвокат Лугіна СА. вказує, що відповідач у відзиві на позовну заяву жодним чином не спростував процесуальні порушення, викладені ним в позовній заяві, які допущені уповноваженими особами Державної екологічної інспекції Поліського округу в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Інші пояснення адвоката Лугіни С.А., викладені у відповіді на відзив, ідентичні за змістом з позовною заявою.

Одночасно з подачею відповіді на відзив представник позивача подав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Пунктом 2 частини 6 ст. 262 КАС України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з ч. 7 ст. 262 КАС України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Як вбачається з матеріалів справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, яка не є значної складності.

З огляду на те, що позивач звернувся з позовом, предмет якого відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України не входить до переліку справ, розгляд яких належить здійснювати виключно в порядку загального позовного провадження; спір відноситься до категорії незначної складності, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи; всі заяви і пояснення по суті спору можуть бути подані сторонами в письмовому вигляді і не підлягають додатковому заслуховуванню в судовому засіданні; докази в обґрунтування заявлених вимог або заперечень подаються суду одночасно з поданням заяв по суті спору, будуть досліджені судом, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Інших заяв по суті спору не надійшло.

26.09.2023 р. адвокат Лугіна С.А. направив клопотання про приєднання доказів, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності ; протокол про адміністративне правопорушення, у разі йогооформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

IV. Обставини встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 29.06.2023 р. державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Загурський П.Р. склав протокол про адміністративне правопорушення №018976, зі змісту якого вбачається, що 20.04.2023 р. ОСОБА_1 здійснив порубку 4 (чотирьох) дерев породи горіх на стадіоні училища біля входу в тир за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенням ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 153 КУпАП. Зазначено, що додатки до протоколу відсутні. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09-00 год 30.06.2023 року в приміщенні Державної екологічної інспекції Поліського округу, підписи ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 в протоколі відсутні (а.с. 11).

30.06.2023 року державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Загурський П.Р. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №436-3.2, відповідно до якої враховуючи факти, які викладені в листі Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області №2-42-3/2-06 від 09.06.2023 р. та в усних поясненнях жителів будинку, встановлено, що ОСОБА_1 20.04.2023 року здійснив незаконну порубку чотирьох дерев породи горіх за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за скоєння якого передбачена ст. 153 КУпАП, він притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн (а.с. 13).

Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , загальний розмір шкоди становить 3878,00 грн (а.с. 18).

30.06.2023 р. ОСОБА_1 направлено претензію про добровільне відшкодування шкоди в розмірі 3878,00 грн (а.с. 15-16).

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Недотримання суб`єктом владних повноважень будь-якого з цих критеріїв є підставою для визнання оспорюваних рішень, дій чи бездіяльності неправомірними.

Статтею 7 КУпАП закріплено наступне: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом; додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 153 КУпАП знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб або фізичних осіб - підприємців - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП України, відповідач мав встановити та підтвердити достовірними і достатніми доказами той факт, що подія правопорушення мала місце та що правопорушення вчинено саме ОСОБА_1 , а не будь-якою іншою особою.

Дослідивши надані сторонами докази у справі, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано будь-яких об`єктивних та достатніх доказів того, що мала місце подія правопорушення і що воно вчинено саме позивачем.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилався на те, що доказом встановлення вини позивача у порушенні ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» є лист Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області №2-42-3/2-06 від 09.06.2023 р. та усні покази свідків.

Зі змісту листа Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області №2-42-3/2-06 від 09.06.2023 р. вбачається, що на звернення начальника Державної екологічної інспекції Поліського округу Є. Медведовського, повідомлено, що відсутні підстави для внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом порубки дерев за адресою: АДРЕСА_1 . В ході перевірки встановлено, що до даної події причетний ОСОБА_1 (а.с.19).

Разом з тим, до даного листа не долучені докази, на підставі яких була встановлена причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що саме він здійснив порубку дерев, а відтак такий лист не є належним доказом в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

До позовної заяви позивач долучив копію пояснень, які були відібрані у нього 20.04.2023 року оперуповноваженим Житомирського РУП, зі змісту яких вбачається, що він просив знайомих зрізати гілки аварійного дерева над дитячим майданчиком (а.с.20).

Згідно реєстраційної картки звернення на телефонну «Гарячу лінію» Державної екологічної інспекції Поліського округу ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , повідомила, що по АДРЕСА_1 (біля 15 училища) невідомі особи (номер автомобіля АМ4446 СМ) зрізали 4 дерева породи горіх (а.с. 17)

Дослідивши зміст зазначених документів, суд констатує, що вони не можуть бути взяті до уваги як докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки в них відсутні об`єктивні відомості про подію адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Натомість зі змісту надісланого відзиву на позовну заяву, до якого не долучено жодного доказу на обгрунтування прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, окрім документа, який підтверджує повноваження представника відповідача, судом встановлено, що фактично особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та винесла постанову про адміністративне стягнення взагалі не проведено жодних дій для з`ясування обставин вчинення правопорушення та особу правопорушника.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не вбачається, яким чином встановлено факт порубки дерев, чим такий факт підтверджується, не проведено навіть огляд ділянки, де могло бути вчинено адміністративне правопорушення, що свідчить про абсолютну бездіяльність особи, уповноваженої на складення такого протоколу.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення №018976 від 29.06.2023 року в якості свідка зазначений ОСОБА_2 , який є адвокатом позивача, однак абсолютно є незрозумілим, які пояснення він міг надати, які стосуються безпосередньо події вчинення адміністративного правопорушення і доведення вини позивача в його вчиненні. Крім того, в протоколі відсутній підпис свідка ОСОБА_2 , як і відсутні письмові пояснення цієї особи в матеріалах справи.

Отже, зміст складеного протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Серед іншого, в оскаржуваній постанові державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Загурський П.Р. посилався також на усні пояснення свідків - мешканців будинку.

Пояснення свідків є одним з видів доказів, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність особи в його вчиненні.

При цьому, під поясненнями свідків розуміється виключно письмові пояснення.

Надання свідком усних пояснень без їх фіксації письмово, шляхом оформлення письмових пояснень з відображенням даних про свідка, змісту його пояснень та підписанням свідком своїх пояснень, не надає таким поясненням доказового значення. Інспектор Загурський П.Р. навіть безпосередньо в оспорюваній постанові не зазначив, які свідки були опитані, коли і ким таке опитування проводилось, що вказує на внесення до постанови взагалі не підтверджених відомостей.

Відповідно до ч.1 ст. 257 КУпАП та п. 2.4 Інструкції оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 05.07.2004 року №264, після складання протоколу про адміністративне правопорушення він надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тобто, всі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення мали бути в розпорядженні державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Загурського П.Р.вже на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 29.06.2023 року, проте до матеріалів справи не долучено жодного доказу, на підставі якого інспектор прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За правилами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Зі змісту положень ст. 252 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутнє посилання на докази, на підставі яких було зроблено висновок про подію і хто до неї причетний.

Крім того, сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт знищення позивачем дерев, є недоведеним.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП є недоведеним, а відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а).

Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи фактичні обставини, враховуючи, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось без встановлення та доведення поза розумним сумнівом складу вчинення інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, відповідач не довів правомірність свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що є його обов`язком відповідно до ст. 77 КАС України, позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, а відтак суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню, а винесена постанова - скасуванню.

З огляду на те, що відповідачем не доведено, що позивач допустив порушення ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», що він вчинив адміністративне правопорушення, суд не надає оцінку доводам представника позивача про порушення відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вони не мають правового значення для вирішення спору.

Суд враховує, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

V. Розподіл судових витрат

На підставі положень ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 536, 80 грн та документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню.

Частинами 5, 6 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги підтверджено договором про надання правової допомоги № 05/06 від 05.06.2023 р., укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Лугіною С.А., додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги від 30.06.2023 р, ордером про надання правничої допомоги від 05.06.2023 р.; платіжною інструкцією від 22.09.2023 року, актом приймання - передачі наданих юридичних послуг від 30.06.2023 р.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі письмових доказів підтверджується обсяг виконаних адвокатом робіт на суму 6000,00 грн: ознайомлення з документами та їх правовий аналіз 1000,00 грн, підготовка і подача адміністративного позову 3000,00 грн, підготовка і подача клопотання про поновлення строку 250,00 грн, підготовка і подача відповіді на відзив 1500,00 грн, підготовка і подача клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 250,00 грн.

Водночас, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджується підготовка і подача адвокатом адвокатських запитів до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області та до Житомирського РУП ГУНП в Ждитомирській області, вартість яких визначена по 500,00 грн за кожний на загальну суму 1000,00 грн, оскільки такі запити в матеріалах справи відсутні, як і відсутні відповіді на них, адресовані представнику, а тому суд не вбачає підстав для стягнення їх вартості з відповідача.

Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; суму коштів, яка сплачена за надання професійної правничої допомоги, відсутність заяви відповідача про зменшення витрат на правничу домогу, суд стягує з відповідача на користь позивача 6000,00 грн витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 7, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 42, 43, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення серії №436-3.2 від 30.06.2023 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Загурським Павлом Валентиновичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Поліського округу на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплати судового розбору в розмірі 536, 80 грн та витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, оскільки розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна екологічна інспекція Поліського округу, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Л. Качинського12а, .

Суддя О.В. Стрілецька