Справа № 641/3926/23
Суддя: Маньковська О. О.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/34/2023 Справа №641/3926/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Маньковської О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шенкоржевської Р.Ю.,

секретаря Онди В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.07.2023 року серії ЕАС № 7270545 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 425,00 грн. за вчинення про адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він не погоджується з даною постановою, вважає, що вона ухвалена з грубими процесуальними порушеннями, є необґрунтованою та не законною, оскільки працівники патрульної поліції знехтували його правами на ознайомлення щодо підстав зупинки та перевірки документів. Крім того, позивач оспорював провину, перед початком розгляду справи 02.07.2023року, повідомив командиру роту Щербаню Д.А. про бажання ознайомитись з матеріалами справи та відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю скористатися юридичною допомогою адвоката. Проте, дане клопотання співробітник поліції не розв`язав, тим самим, на думку позивача, порушив його право на захист. Таким чином, на думку позивача, з урахуванням зазначених обставин, відповідачем було порушено процедуру та порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

26.07.2023 до суду від представника Департаменту патрульної поліції Шенкоржевської Р. надійшов Відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, з наступних підстав. Так, 03.07.2023 року о 23 год 43 хв. поблизу будинку 150 по пр-ту Героїв Сталінграду в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час дії комендантської години та не пред`явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, що зафіксовано на портативну службову нагрудну камеру поліцейського. Крім того, позивачу в повному обсязі були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Також, представник Департаменту зазначає, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог КУпАП. Щодо прав на користування правовою допомогою відповідач зазначає наступне: відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак, подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Позивач підтримав в судовому засіданні позовні вимоги, пояснив, що був зупинений працівниками поліції з мотивів руху під час дії комендантської години. В подальшому позивач відмовлявся пред`являти документи, оскільки ПДР не порушував та співробітником поліції не була повідомлена причина зупинки, передбачена законом. Позивачем оспорювалась провина, заявлялось клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, оскільки останній мав намір залучити захисника до розгляду справи, проте дані клопотання інспектором поліції не розглядались та буда винесена постанова.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Шенкоржевська Р. в судовому засіданні пояснила, що під час дії воєнного стану є обмеження руху в комендантську годину, крім того, водій на вимогу працівника поліції повинен був пред`явити документи.

Суд, заслухавши учасників справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.07.2023 року о 23 год 43 хв. за адресою: м. Харків, пр-т. Героїв Сталінграду, 150 командиром роти Управління патрульної поліції в Харківській області капітаном поліції Щербанем Д.О. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7270545 від 03.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425,00 грн. В зазначеній постанові вказано, що 02.07.2023 о 23:43 по пр-т. Героїв Сталінграду, 150 в м. Харкові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки керував транспортним засобом марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 та не пред`явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), мають ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з частиною другою статті 258 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (частина 5).

Згідно положень ч.3 ст.258 КУпАП, Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У статті 222 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, чинним на час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Тобто, з аналізу положень ст.258 КУпАП вбачається, що застосування спрощеної процедури розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, можливе лише за умови, якщо особа, яка притягається до відповідальності, не заперечує проти обставин правопорушення та визнає свою вину, при цьому протокол не складається , штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється - на місці вчинення правопорушення.

Так, згідно постанови від 03.07.2023 року, ОСОБА_1 був зупинений 02.07.2023року о 23 год. 43 хв.

Також, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, під час розгляду справи 03.07.2023року, ОСОБА_1 було заявлене клопотання щодо відкладення розгляду справи з метою скористатись правовою допомогою захисника та ознайомитись з матеріалами справи, яке не було розв`язане співробітником поліції, при цьому ОСОБА_1 оспорював вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, згідно п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Проте, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівник поліції, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не представився, крім того, не роз`яснив ОСОБА_1 , який брав участь у розгляді справи, його права і обов`язки, та після винесення постанови, її не оголосив.

За змістом ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини першої статті 271 КУпАП, У розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Так, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою та ознайомитись з матеріалами справи, про що повідомив інспектора поліції під час розгляду справи, при цьому оспорював провину у вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, співробітником поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги та ознайомлення з матеріалами справи.

Суд критично оцінює заперечення сторони відповідача в тій частині, що відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак, подальший захист прав і свобод особи може біти забезпечений в суді при оспорюванні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Слід зазначити, що забезпечення особі права на захист в справі про адміністративне правопорушення полягає в тому, що Закон наділяє особу, як суб`єкта адміністративного провадження, такою сукупністю процесуальних прав, використання якої дозволяє їй особисто захищатися від притягнення до адміністративної відповідальності, відстоювати свої законні інтереси, надає право скористатись допомогою захисника, накладає на посадову особу, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, обов`язок роз`яснити особі, що притягається до адміністративної відповідальності права та обов`язки і забезпечити можливість здійснення цих прав і захисту.

Разом з тим, положенням ст. 58 Конституції України гарантується право оскаржувати в суді рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, право особи на захист та право на оскарження в суді відповідного рішення, не є тотожними юридичними поняттями й порушення права особи на захист є безумовною підставою для скасування рішення, прийнятого відповідною посадовою особою.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч.3 ст. 2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, Суд дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги правову позицію, яка міститься в Постанові Веховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 18 лютого 2020 року (справа №524/9827/16-а), суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , співробітник поліції порушив право особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, на справедливий розгляд, порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушив право позивача на захист, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також суд вважає, що за частиною першою статті 284 КУпАП право виносити постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення належить виключно органам Національної поліції та відноситься до їх повноважень. Суд, який розглядає спір у порядку адміністративного судочинства у справі про адміністративне правопорушення, перелік яких вказаний у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції у питаннях, які законом віднесені до їх компетенції та виносити замість цих органів постанову про закриття справи за частиною першою статті 284 КУпАП (див. постанову Верховного Суду від 16.07.2018 у справі № 214/2517/17).

Тому, в частині позовних вимог про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, суд відмовляє позивачу за безпідставністю.

Позивача ухвалою суду було звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із чим, судовий збір в розмірі 536,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.07.2023 року серії ЕАС № 7270545 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 425,00 грн. за вчинення про адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

В задоволенні в іншій частині позову -відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3.

Повний текст рішення складений 16.10.2023 року.

Суддя - О. О. Маньковська