Справа № 420/14886/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/14886/23

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі за позовом Одеської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 13 червня 2023 року №71705688 про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2023 позивач Одеська міська рада звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 13.06.2023 № 71705688, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Євгенією Віталіївною.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 року у справі №420/9689/22, яке набрало законної сили 21.12.2022 року, був частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 та зобов`язано Одеську міську раду на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Обґрунтовуючи неможливість виконання вказаного рішення, позивач посилався на поважні, на його думку, обставини, а саме:

- накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером::45:007:005 під час розгляду справи №916/522/23 у суді господарської юрисдикції за позовом керівника Одеської обласної прокуратури щодо законності проведеної державної реєстрації спірної земельної ділянки;

- встановленою законодавцем забороною щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадян під час дії воєнного стану.

Посилався позивач і на те, що про існування вказаних обставин. Він повідомив державного виконавця, проте останнім при прийнятті оскаржуваної постанови вони не були враховані.

Оскільки позивач з поважних причин не може виконати рішення суду, підстави для накладення штрафу, встановлені статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні, що є підставою для визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 13.06.2023 року № 71705688

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2023, задоволений позов Одеської міської ради та визнана протиправною та скасована постанова про накладення штрафу від 13.06.2023 року ВП№ 71705688, винесена державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Євгенією Віталіївною.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт, в уточненій апеляційній скарзі, зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, оскільки дійшов помилкового висновку про те, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки призведе до зміни власника земельної ділянки, тобто земельна ділянка, на яку накладний арешт, зазнає змін та перетворень. Апелянт не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки умовою накладення арешту є невиконання судового рішення без поважних причин, в той час як судовим рішенням міська рада була зобов`язана розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та від 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення

Для виконання такого зобов`язання, на думку апелянта, міська рада не має та не мала жодних перешкод, а виконання судового рішення у спосіб який вказаний у самому судовому рішенні та прийняте міською радою відповідне рішення не може бути безумовним документом, який може призвести до зміни власника земельної ділянки.

У додаткових поясненнях, апелянт звертає увагу на те, що накладення арешту на земельну ділянку постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі №916/522/23 також не є підставою для невиконання судового рішення, а лише мало бути враховане міською радою під час розгляду на черговому засіданні проекту рішення, підготовленого на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, та при прийнятті відповідного рішення

За вказаних обставин, наведені міською радою причини невиконання судового рішення, на думку апелянта, не є поважними, а тому державний виконавець правильно виніс постанову про накладення на міську раду штрафу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

У відповіді на відзив, апелянт посилається на безпідставність доводів Одеської міської ради, оскільки міська рада була зобов`язана прийняти відповідне рішення в термін не більше 45 днів з дня подання звернення від 10.08.2021, а будь-яке листування міської ради з приводу поданої заяви не звільняє міську раду від обов`язку розглянути звернення та прийняти відповідне рішення. Посилання на введення на всій території України воєнного стану, є помилковим, оскільки права, визначені ст. 40 Конституції України, не можуть бути обмежені під час дії воєнного стану (ст. 64 Конституції України). Також апелянт зазначає і про те, що правомірність арешту земельної ділянки перевіряється в касаційному порядку, касаційне провадження у справі №916/522/23 зупинене до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №754/5683/22.

Також, у додаткових поясненнях апелянт посилався на ігнорування Одеською міською радою принципів доброчесності, розсудливості та своєчасності прийняття рішень стосовно звернення апелянта від 10.08.2021.

Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 у справі №420/9689/22, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича, Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнана протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду проекту рішення, підготовленого на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022.

Зобов`язано Одеську міську раду на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

25.01.2023 Одеським окружним судом виданий виконавчий лист у справі №420/9689/22 про зобов`язання Одеської міської ради на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення (т. 1 а.с. 154-155).

Ухвалою від 13.01.2023 відстрочено на строк до 19 лютого 2023 виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року по справі №420/9689/22 в частині зобов`язання Одеської міської ради на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Ухвалою від 10.04.2023 відстрочено до скасування воєнного стану виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року по справі №420/9689/22 в частині зобов`язання Одеської міської ради на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Ухвалою від 10.04.2023 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 20.02.2023 року щодо зловживання процесуальними правами з боку посадової особи представника Одеської міськради по справі по справі №420/9689/22.

Ухвалою від 10.04.2023 відмовлено у задоволенні заяви Одеської міської ради про відстрочення виконання рішення суду по справі №420/9689/22 до вирішення справи №916/522/23, що розглядається Господарським судом Одеської області.

02.05.2023 державним виконавцем відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження. Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику надано десять робочих днів для виконання рішення суду (т. 1 а.с. 32-33, 153, 156, 157-158).

10.05.2023 на адресу відділу надійшов лист Одеської міської ради, в якому боржник просив зупинити вчинення виконавчих дій, посилаючись на те, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/9689/22 від 10.04.2023 відстрочено виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/9689/22 від 23.08.2022 в частині зобов`язання Одеської міської ради вчинити певні дії до скасування воєнного стану в Україні (т. 1 а.с. 168-173).

У зв`язку з вищевикладеним, державним виконавцем 18.05.2023 винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню до скасування воєнного стану (т. 1 а.с. 36-37, 189-190).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 (т. 1 а.с. 38-42) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі №420/9689/22 скасовано.

Прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви Одеської міської ради (вхід.№ЕП/4470/23 від 15.02.2023р.) про відстрочення виконання рішення суду до припинення чи скасування воєнного стану в Україні відмовлено повністю.

У вказаній постанові апеляційний суд дійшов висновку, що посилання Одеської міської ради в якості підстави для відстрочення виконання судового рішення у справі на тимчасову заборону щодо безоплатної передачі земель комунальної власності у приватну власність за наявності встановленого факту порушення прав позивача є необґрунтованими та такими, що здійснені з невірним тлумаченням норм законодавства.

Апеляційний суд зазначив, що встановлення тимчасової заборони на безоплатну передачу земель комунальної власності у приватну власність за наявності встановленого факту порушення прав позивача не є підставою для невжиття заходів судового захисту порушених прав позивача, та вважає, що у даному випадку, виконання відповідачем судового рішення у цій справі, не буде порушенням вимог Земельного кодексу зі змінами, внесеними з урахуванням введення в Україні воєнного стану (в тому числі пп.5 п. 27 Розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України).

Отже, апеляційний суд встановив обґрунтованість доводів апелянта про відсутність підстав вважати, що існують обставини, які істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що вимоги відповідача про відстрочення виконання рішення суду, з урахуванням усього вищенаведеного, більшою мірою свідчать про небажання суб`єкта владних повноважень здійснювати дії, направленні на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що в свою чергу не узгоджується з інститутом відстрочення виконання рішення суду, зокрема не відповідає його меті. Посилання відповідача на висновки апеляційного суду викладені у постанові від 07.09.2022р. у справі №420/5547/22, та інших справах з аналогічними правовідносинами є недоречними з огляду на те, що в силу процесуального закону, обов`язковими для застосування є висновки Верховного Суду у аналогічних правовідносинах, а не висновки апеляційного суду. До того ж, предмет позову у даній справі та предмет позову у справі №420/5547/22 є різними.

01.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню (т 1 а.с. 43-44, 198, 199-200). Того ж дня на адресу Одеської міської ради надіслано вимогу державного виконавця виконати рішення суду та надіслати на адресу відділу копії підтверджуючих документів (т. 1 а.с. 45-45, 204-205).

Відповідно до матеріалів справи (т. 1 а.с. 47-59, 60), постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у межах справи №916/522/23 за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа ОСОБА_1 , про скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним закриттям поземельної книги, скасована ухвала Господарського суду Одеської області від 10.02.2023, задоволена заява заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову по справі №916/522/23 та накладений арешт на земельну ділянку площею 0,006 га з кадастровим номером :45:007:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний арешт внесений до Державного реєстру речових прав 12.06.2023.

08.06.2023 Одеська міська рада направила до державного виконавця заяву про відкладення проведених виконавчих дій. Одеською міською радою невиконання рішення суду пояснюється наявністю арешту на земельну ділянку площею 0,006 га з кадастровим номером :45:007:005, за адресою АДРЕСА_1 , накладеного постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі №916/522/23; зверненням з клопотанням про відстрочення виконання рішення до суду; забороною міським радам приймати рішення про безоплатну передачу земель комунальної власності у приватну під час дії воєнного стану. Крім того, зазначено, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000179 від 05.07.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, щодо шахрайства під час формування земельних ділянок рекреаційного призначення на території АДРЕСА_1 , зокрема із кадастровим номером :45:007:005 (т. 1 а.с. 47-72, 207-233).

13.06.2023 року державним виконавцем, відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., та зазначено про необхідність виконання рішення суду протягом трьох робочих днів, попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (т. 1 а.с. 73-74, 228, 229-230, 231-232).

Вказана постанова вмотивована тим, що станом на 13.06.2023 вимоги виконавчого листа боржником не виконані.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, приймаючи оскаржувану постанову державний виконавець, всупереч приписам закону України №1404-VIII, не з`ясував, чи вжив боржник дії щодо виконання рішення суду та чи існують поважні причини, які унеможливлюють його виконання, в той час як невиконання рішення суду пов`язане саме з обставинами, які в тому числі не залежать від боржника (відстрочення виконання судового рішення; накладення арешту на земельну ділянку щодо якої боржника зобов`язано розглянути певне питання).

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Апеляційний суд зазначає, що земельна ділянка площею 0,006 га з кадастровим номером :45:007:0005, на яку накладений арешт постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у межах справи №916/522/23, є земельною ділянкою, проект землеустрою щодо відведення якої ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва, апелянт просив затвердити Одеську міську раду, та проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, щодо якої Одеська міська рада була зобов`язана розглянути на черговому засіданні та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу положень ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями пунктів 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону №1404 передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

В силу положень ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною другою статті 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Положеннями частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що приймаючи рішення про накладення штрафу на боржника державний виконавець зобов`язаний з`ясувати, чи вжито боржником дії щодо виконання рішення суду та чи існують поважні причини, які унеможливлюють його виконання.

13.06.2023 державним виконавцем, відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., та зазначено про необхідність виконання рішення суду протягом трьох робочих днів, попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (т. 1 а.с. 73-74, 228, 229-230, 231-232).

Вказана постанова вмотивована тим, що станом на 13.06.2023 вимоги виконавчого листа боржником не виконані.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи 02.05.2023 було відкрито виконавче провадження, з 18.05.2023 до 01.06.2023 виконавче провадження було зупинене, а з 01.06.2023 на земельну ділянку площею 0,006 га з кадастровим номером :45:007:005, за адресою м. Одеса, вул. Вєтрова, накладений арешт постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі №916/522/23

Про наявність арешту державний виконавець був поінформований 08.06.2023, але 13.06.2023 була винесена оскаржувана постанова про накладення штрафу.

Апеляційний суд зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

При цьому, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Отже, арешт майна і заборона на відчуження майна є різними та самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову.

Апеляційний суд зазначає, що прийняття Одеською міською радою будь-якого рішення за результатами розгляду проекту рішення, підготовленого на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 року №31-K-6685 та вiд 01.07.2022 року стосується саме права Одеської міської ради на розпорядження майном, в цьому випадку земельною ділянкою за кадастровим номером :45:007:005.

В той час як з 01.06.2023 Одеська міська рада, судовим рішенням, яке набрало законної сили, тимчасово обмежена в реалізації такого свого права стосовно земельної ділянки за кадастровим номером :45:007:005, що є об`єктивної поважною причиною невиконання Одеською міською радою рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 у справі №420/9689/23, яке набрало законної сили 21.12.2022.

За вказаних обставин апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що станом на 01.06.2023 Одеська міська рада не мала жодних перешкоди у виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 у справі №420/9689/23.

Беручи до уваги обов`язковість виконання судових рішень, як рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 у справі №420/9689/23, так і ухвали Південно-Західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023р. у справі №916/522/23, враховуючи тимчасовий характер застосованого арешту, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність поважних причин, які свідчать про неможливість виконання рішення у наданий державним виконавцем строк.

Отже, як правильно встановив суд першої інстанції та не спростовано матеріалами справи та доводами апеляційної скарги, державним виконавцем винесено оскаржувану постанову без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття відповідного рішення, що призвело до безпідставного притягнення Одеської міської ради до відповідальності за невиконання вимог виконавчого листа за наявності поважних причин такого невиконання, які не були перевірені та не взяті до уваги державним виконавцем.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, та не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-80, 242, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі №420/14886/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 24.10.2023

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький