Справа № 215/3684/22
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 215/3684/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року (суддя Горбалінський В.В.)

у справі № 215/3684/22

за позовом ОСОБА_1 ,

до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради,

про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради за результатом розгляду заяви від 15.09.2022 вх. №1074 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, яка виявилася у хибних висновках при законних підставах і умовах співробітничати з ОСОБА_1 відповідно до правового порядку ст.92 Конституції України, ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України №1040 від 06.10.2021 та зобов`язати надати цю послугу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, не вжив всіх заходів для забезпечення соціальних послуг з догляду на професійній основі, які позивачці потрібні. Виконавчий комітет Криворізької міської ради відмовляється фінансувати ці послуги з місцевого бюджету і неналежно координує роботу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції встановив, що заява позивачки про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі розглянута відповідачем з прийняттям рішення про відмову у наданні таких послуг. При цьому суд визнав це рішення правомірним, оскільки ОСОБА_2 , якого позивачка обрала як надавача соціальних послуг з догляду на професійній основі, не відноситься до осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин, які мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Скаржниця зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про правомірність відмови відповідача у наданні зазначеної соціальної послуги з визначенням особи, яка б їх надавала. Позивачка наполягає на тому, що відповідач не забезпечив соціальних гарантій, відмовивши організувати роботу з установами, що діють у сфері соціального захисту населення, відмовивши дати направлення ОСОБА_2 до організацій, які здійснюють навчання для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі під час війни, включивши його до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі особі з інвалідністю, що призвело до порушення права позивачки на соціальних захист.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 15.09.2022 позивачка ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради із заявою вх. №1581 про потребу в наданні соціальних послуг (а.с.30).

У цій заяві позивачка, посилаючись на складні життєві обставини та потребу в сторонній допомозі, просила, в тому числі, дати направлення до Дніпропетровського обласного центру соціальних послуг під час війни ОСОБА_2 .

Як додаток до цієї заяви позивачка подала заяву від 15.09.2022 (вх.1074) про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі згідно додатка 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1040 (а.с.4), а також заяву ОСОБА_2 від 15.09.2022 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі згідно додатка 3 постанови Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1040.

Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 15.09.2022 за вх.№ 1074 та ОСОБА_2 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від 15.09.2022 за вх.1075, які були надані як додаток до заяви ОСОБА_1 від 15.09.2022 № 1581, прийнято рішення від 16.09.2022 №3363 про відмову у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі.

Відповідач, посилаючись на п.1, 5 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040, зазначив, що ОСОБА_1 не може обрати ОСОБА_2 , так як він не включений до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі. ОСОБА_2 не має законних підстав надавати заяву про згоду надавати соціальні з догляду на професійній основі, так як не включений до вказаного вище переліку.

Станом на 16.09.2022 ОСОБА_2 не надав до управління інформації чи копію довідки щодо проходження підготовки та перепідготовки з основ догляду.

Одночасно в цьому ж рішенні вказано, що станом на 16.09.2022 ОСОБА_2 надаються послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг своїй матері ОСОБА_1 та щомісячно в період з 01.01.2020 по 31.12.2022 отримує компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 та ст.13 Закону України «Про соціальні послуги».

Не погодившись із прийнятим відповідачем рішенням, тобто результатом розгляду заяви від 15.09.2022, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 № 2671-VIII визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

У відповідності до ч.1 ст. 1 Закону № 2671-VIII соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України (п. 17);

надавачі соціальних послуг - юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу "Надавачі соціальних послуг" Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг (п. 6);

отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги (п.10).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону № 2671-VIII отримувач соціальних послуг має право, зокрема, на: отримання соціальних послуг відповідно до умов та порядку їх надання, визначених законодавством про соціальні послуги та договором про надання соціальних послуг; індивідуальний підхід, що враховує потреби кожної особи/сім`ї; вільний вибір надавачів соціальних послуг.

Відповідно до ст.13 цього ж Закону надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів (ч.1).

До надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності (ч.3).

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону № 2671-VIII працівники надавачів соціальних послуг державного/комунального та недержавного секторів та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, забезпечують надання соціальних послуг на професійній основі відповідно до вимог цього Закону.

До працівників надавачів соціальних послуг державного/комунального та недержавного секторів належать фахівці та професіонали (соціальні працівники, фахівці із соціальної роботи, соціальні менеджери та інші) та соціальні робітники.

Кваліфікаційні вимоги до працівників надавачів соціальних послуг, порядок атестації фахівців та професіоналів надавачів соціальних послуг визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації фахівців та професіоналів надавачів соціальних послуг здійснюють заклади освіти (у тому числі заклади післядипломної освіти), що мають відповідну ліцензію, видану в установленому порядку. До підвищення кваліфікації зазначених фахівців та професіоналів можуть залучатися громадські об`єднання, міжнародні організації, благодійні, релігійні та неурядові організації, установи та організації, що мають досвід роботи з відповідними вразливими групами населення. Програми підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації таких осіб затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації соціальних робітників здійснюються шляхом формального або неформального професійного навчання відповідно до законодавства.

Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, проходять підготовку та перепідготовку у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:

1) особами з інвалідністю I групи;

2) дітьми з інвалідністю;

3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;

5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.19 Закону № 2671-VIII підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи:

1) заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг;

2) звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

У разі звернення особи або її законного представника безпосередньо до надавача соціальних послуг такий надавач зобов`язаний надати їм допомогу в поданні заяви про надання соціальних послуг до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади не пізніше наступного робочого дня.

Підставою для розгляду питання про надання соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору (крім соціальних послуг, що надаються за рахунок бюджетних коштів) є подані їм заява, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг, передбачені частиною першою цієї статті.

У разі виявлення особи, яка за станом здоров`я не спроможна самостійно прийняти рішення про необхідність надання їй соціальних послуг, заяву про надання соціальних послуг зобов`язані подати законний представник такої особи, орган опіки та піклування або структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади.

Порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг визначається Порядком організації надання соціальних послуг.

Згідно ст. 21 Закону рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону. Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору приймає відповідний надавач.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг екстрено (кризово) приймається невідкладно, не пізніше однієї доби з моменту одержання відповідної заяви, звернення, повідомлення.

Рішення про відмову у наданні соціальної послуги може бути оскаржено у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 р. № 587 затверджено Порядок організації надання соціальних послуг, який визначає механізм виявлення осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах або мають найвищий ризик потрапляння в такі обставини, та організації надання їм соціальних послуг відповідно до індивідуальних потреб. Організація перебування та надання соціальних послуг особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі, у спеціалізованих службах підтримки постраждалих осіб здійснюється відповідно до стандартів надання соціальних послуг таким особам (п.1).

Згідно п. 25, 36-37 Порядку№ 587 для отримання соціальних послуг особа, яка потребує соціальних послуг (далі - особа), подає уповноваженому органу за своїм задекларованим / зареєстрованим місцем проживання (перебування) заяву про надання соціальних послуг (далі - заява) у письмовій або електронній формі, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, разом з документами, зазначеними в пункті 28 цього Порядку.

Після отримання інформації за результатами запиту чи шляхом доступу до даних державних електронних інформаційних ресурсів уповноважений орган протягом десяти робочих днів з дня одержання заяви відповідно до отриманих документів (даних) та з урахуванням результатів оцінювання потреб особи/ сім`ї у соціальних послугах приймає рішення про надання чи відмову в наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, що видається за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Про прийняте рішення особа, її законний представник, уповноважена особа органу опіки та піклування інформується уповноваженим органом не пізніше ніж через три робочих дні з дати його прийняття шляхом надання (надсилання) повідомлення про надання/відмову в наданні соціальних послуг у паперовій або електронній формі. У повідомленні про надання/відмову в наданні соціальних послуг обов`язково зазначаються підстави відмови.

Відповідно до п.42 Порядку № 587 підставою для відмови особі, яка звернулася із заявою, у наданні соціальних послуг є:

відсутність потреби осіб/сімей, які належать до вразливих категорій населення або перебувають під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, в соціальних послугах за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї;

ненадання надавачем тих соціальних послуг, яких потребує особа/сім`я;

наявність в особи відповідно до медичного висновку медичних протипоказань, перелік яких затверджується МОЗ (рішення про надання соціальних послуг приймається після усунення таких протипоказань).

Не може бути відмовлено у наданні соціальних послуг особі у разі загрози її життю чи здоров`ю, домашнього насильства, насильства за ознакою статі або жорстокого поводження з дитиною.

Рішення про відмову в наданні соціальних послуг або припинення їх надання може бути оскаржено в судовому порядку (п.50 Порядку № 587).

В спірному випадку, як встановлено судом вище, позивачки звернулась до відповідача із заявою від 15.09.2022 про надання їй послуг з догляду на професійній основі. При цьому в якості надавача таких послуг позивачка визначила ОСОБА_2 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі» затверджений Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі.

Пункт 1 Порядку встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду, особам, які через порушення функцій організму не можуть пересуватися та самообслуговуватися.

Відповідно до п 5 Порядку № 1040 особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік), який ведуть структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, районних у містах (у разі утворення), міських рад (далі - уповноважений орган).

Особа або законний представник особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, подають уповноваженому органу заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі за формою згідно з додатком 1 (далі - заява про потребу в наданні соціальних послуг).

Згідно п.6 Порядку № 1040 уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2.

Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника.

За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком 2.

Якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, їй установлено IV групу рухової активності (5 ступінь індивідуальної потреби), соціальні послуги з догляду на професійній основі можуть надаватися два - три рази на тиждень; IV групу рухової активності (6, 7 ступені індивідуальної потреби) - чотири - п`ять разів на тиждень; V групу рухової активності - шість - сім разів на тиждень (у разі потреби).

Уповноважений орган протягом одного робочого дня після підготовки висновку за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає такій особі або її законному представнику пропозицію щодо можливості надання соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг (догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання) комунального чи недержавного сектору.

Якщо особа, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законний представник бажають отримати соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання від надавача соціальних послуг комунального чи недержавного сектору, така особа або її законний представник протягом одного робочого дня після отримання відповідної пропозиції повідомляють про це уповноваженому органу для організації надання соціальних послуг.

У разі відмови особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника від надання соціальних послуг догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання надавачем соціальних послуг комунального чи недержавного сектору уповноважений орган може відмовити такій особі або її законному представнику в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, про що протягом одного робочого дня повідомляє особі або її законному представнику.

Якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноважений орган приймає рішення про надання таких послуг фізичною особою, такий орган протягом двох робочих днів після комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає письмове повідомлення фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, про вибір такої особи.

Фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, не пізніше трьох робочих днів після отримання повідомлення подає до уповноваженого органу заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - заява про згоду надавати соціальні послуги) за формою згідно з додатком 3.

Виходячи з наведених правових норм, особа може надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі, якщо вона пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду. При цьому уповноважені органи ведуть перелік фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.

Таким чином, право особи на надання їй соціальних послуг з догляду на професійній основі може бути реалізовано шляхом звернення до уповноваженого органу та обрання із зазначеного переліку того, хто надаватиме відповідні послуги.

В спірному випадку із матеріалів справи вбачається, підтверджено позивачкою в апеляційній скарзі, що нею для надання соціальних послуг з догляду на професійній основі вибрано певну особу, а саме: ОСОБА_2 .

Відмовляючи в задоволенні поданої позивачкою заяви від 15.09.2022 відповідач виходив з того, що ОСОБА_2 , як обрана позивачкою особа надавач соціальних послуг з догляду, не включений до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, тобто не є надавачем послуг, про які просить позивачка.

Одночасно, відповідачем з`ясовано, що ОСОБА_2 надає соціальні послуги позивачці з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі з отриманням відповідної компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859.

За встановлених у справі обставин, відмова відповідача в задоволенні заяви позивачки є цілком обґрунтованою та правомірною, і не свідчить про порушення прав позивачки на соціальний захист.

З приводу доводів позивачки щодо відмови відповідача в направленні ОСОБА_2 до організацій, які здійснюють навчання для надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, та включення його до відповідного переліку, суд апеляційної інстанції звертає увагу на Порядок підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 року № 430.

Цей Порядок, як в ньому вказано, визначає процедуру підготовки та перепідготовки (далі - навчання) фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду окремим категоріям громадян відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» без здійснення підприємницької діяльності.

За правилами п.6, 7 Порядку № 430 фізичні особи звертаються за місцем проживання/перебування до уповноважених органів із заявою в довільній формі про включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік). Разом із заявою фізична особа, яка планує надавати послуги з догляду, повинна подати копії документа, що посвідчує особу, реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) та документа, що підтверджує реєстрацію місця проживання.

Уповноважений орган приймає документи та надає фізичній особі перелік організацій, які здійснюють навчання фізичних осіб.

Фізичні особи вибирають організацію з наданого переліку та отримують направлення уповноваженого органу на навчання.

Навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, інших джерел, не заборонених законодавством.

Уповноважений орган повідомляє через засоби поштового або електронного зв`язку фізичній особі про необхідність подання копії довідки про проходження навчання у строк до п`яти робочих днів після проходження навчання.

Якщо протягом шести календарних місяців після подання заяви фізичною особою не подано копію довідки про проходження навчання, уповноважений орган відмовляє фізичній особі у включенні до переліку.

Виходячи з положень вказаного Порядку, волевиявлення певної особи для включення її до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, є недостатнім, оскільки законодавчо встановлена процедура передбачає проходження особою спеціального навчання, що в даному випадку відсутнє.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі № 215/3684/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко