Справа № 160/19459/22
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19459/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року (суддя Кальник В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 16.11.2022 № 1190 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками відділення поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області та покарання винних» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 18.11.2022 №549 о/с про звільнення майора поліції ОСОБА_1 - заступника начальника слідчого відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника слідчого відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області з 21.11.2022.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.11.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції на посаді заступника слідчого відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області.

Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника слідчого відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області та стягнення з Головного управління Національної поліції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що склад дисциплінарного проступку позивача виявився у недотримання принципів діяльності поліцейського та вчинення дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Нехтування позивачем вимогами Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, Дисциплінарного статуту та Правилами поведінки.

Зазначено, що відповідачем не заперечується факт, що кримінальне провадження відносно позивача триває і він не визнаний винним, однак це не спростовує вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 12.08.2008 позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України.

20.03.2015 був звільнений за власним бажанням.

20.01.2017 був прийнятий на службу до Національної поліції України, а саме, до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, де з 23.05.2022 працював на посаді заступника начальника слідчого відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції.

Встановлено, що від начальника УГІ ГУНП в Донецькій області до т.в.о. начальника ГУНП в Донецькій області надійшла доповідна записка за фактом відкриття Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Краматорську, кримінального провадження від 24.09.2022 №000085 за ч. 3 ст. 368 КК України та затримання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Р. Жорника. З доповідній записці, зокрема, зазначено, що: 15.10.2022 о 15:00 до УП ГУНП в Донецькій області з чергової частини ГУНП в Донецькій області надійшла інформація про те, що в м. Кам`янське Дніпропетровської області працівниками ДБР задокументовано факт отримання неправомірної вигоди заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженцем м. Харків, освіта: другий (магістерський) рівень вищої освіти, у 2013 році закінчив Донецький юридичний інститут МВС України, в ОВС з 12.08.2008 до 20.03.2015, в НПУ з 20.01.2017, в займаній посаді з 23.05.2022, діючих дисциплінарних не має, характеризується позитивно).

В провадженні слідчого відділення ВнП №1 Покровського РУП ГУНП в області перебувало кримінальне провадження №0000076 за ч. 1 ст. 122 КК України, за фактом спричинення гр. ОСОБА_2 вогнепальних поранень військовослужбовцем ЗСУ ОСОБА_3 , що мало місце 05.03.2022 в с. Бердичі Покровського району Донецької області.

У вересні поточного року майор поліції Р. Жорник зателефонував військовослужбовцю ОСОБА_4 та нібито вимагав неправомірну вигоду у сумі 100000 грн. з метою закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 122 КК України відносно останнього.

В подальшому військовослужбовець ОСОБА_5 перерахував кошти у 50000 грн. потерпілому ОСОБА_6 , як частину компенсації за спричинені тілесні ушкодження.

30.09.2022 дане кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 283 КК України, однак, ОСОБА_7 висунув вимогу потерпілому ОСОБА_2 передати йому частку грошових коштів за сприяння у відшкодуванні збитків, які йому повинен надати військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_3 за закриття кримінального провадження.

За вказаним фактом 24.09.2022 Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, було відкрито кримінальне провадження № 0000805 за ч. 3 ст. 368 України.

15.10.2022 працівниками ТУ ДБР, розташованим у м. Краматорську, під час отримання неправомірної вигоди в сумі 20 000 гривень, на блок - посту с. Карнаухівка, Кам`янського району Дніпропетровської області на виїзді з м. Кам`янське в сторону м. Дніпра було затримано майора поліції Р. Жорника.

Під час обшуку в автомобілі Hyundai Sonata н.з НОМЕР_1 (належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), яким керував Р. Жорник, у підлокотнику вилучено грошові кошти у сумі 20 000 гривень та мобільний телефон останнього.

З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарних проступків, відповідно до ст.ст. 14, 15, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, 17.10.2022 наказом начальника поліції Я. Меженним №1079 було призначено службове розслідування за вищевказаним фактом.

17.10.2022 року Головним управлінням було винесено наказ №465 о/с Про відсторонення від виконання обов`язків заступника начальника слідчого відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

31.10.2022 було затверджено висновок службового розслідування за фактом відкриття 24.04.2022 Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Краматорську, кримінального провадження від 24.09.2022 №000085 за ч. 3 ст. 368 КК України та затримання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Р. Жорника.

Матеріалами службового розслідування було встановлено порушення позивачем службової дисципліни в частині неналежного виконання функціональних обов`язків, недотримання вимог:

- п.п. 1, 3, 6, 7, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

- п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- абз. 1, 3 п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, в частині здійснення своєї діяльності відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права, законності;

- ч. 2 ст. 9, п. 2 ч. 2 ст. 242 Кримінального процесуального кодексу України в частині зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявляти як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий зобов`язаний забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

31.10.2022 Головним управлінням було винесено наказ №505 о/с «Про допуск до виконання службових обов`язків», яким позивача було допущено до виконання службових обов`язків.

18.11.2022 наказом Головного Управління Національної поліції в Донецькій області №549 о/с по особовому складу відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію», позивача було звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Підставою винесення наказу від 18.11.2022 року став наказ ГУНП В Донецькій області від 16.11.2022 №1190 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками відділення поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області та покарання винних».

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивачем під час судового розгляду не надано суду доказів, які б спростовували висновки службового розслідування та інформацію, яка наведена у вказаних вище письмових документах.

При цьому, будь-яких порушень з боку відповідача під час проведення службового розслідування та прийняття спірних наказів, під час розгляду справи судом встановлено не було.

За висновками суду першої інстанції, посилання позивача на те, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування та позивачу не запропоновано надати пояснення в ході службового розслідування, не підтверджені належними та допустимими доказами, що здійснені з невірними тлумаченням норм законодавства.

Також судом першої інстанції було зазначено, що виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд першої інстанції погодився з висновком службового розслідування та з тим, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

За висновками суду першої інстанції, будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам позивачем не наведено, а судом під час розгляду справи не встановлено.

Проте суд першої інстанції зазначив про відсутність доказів того, що на момент звільнення позивача зі служби в поліції - 18.11.2022 року та на час розгляду даного адміністративного позову досудове слідство щодо вчинення позивачем злочину, передбаченого ст.368 КК України, закінчено, на момент ухвалення рішення по даній справі обвинувального вироку стосовно позивача не постановлено.

Відтак, за висновками суду першої інстанції, в установлений законодавством спосіб вина позивача в скоєнні злочину не встановлена і не доведена. На переконання суду, повідомлення позивачу про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, не можна розцінюватися, як доказ позапроцесуального спілкування, що призвело до суспільного резонансу через створення негативної думки, завдало шкоди репутації та авторитету діяльності Національної поліції України (дискредитація органів поліції), оскільки вина позивача в діях, що вміняються йому органом досудового слідства, не встановлена і не доведена обвинувальним вироком суду, вступившим в законну силу.

Судом першої інстанції зроблені висновки, що відповідач дійшов до передчасного висновку щодо необхідності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення такого, як звільнення, тим більше, що матеріали службового розслідування та висновок, складений за його наслідками, а також накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби в поліції не містять жодної інформації щодо врахування таких обставин, як: тяжкість проступку, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та ставлення до виконання службових обов`язків (відсутність у позивача діючих дисциплінарних стягнень, його службова характеристика), рівень кваліфікації тощо.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позову не погоджується.

Суд першої інстанції вірно встановив відсутність доказів, які б спростовували висновки службового розслідування.

Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції, що порушення з боку відповідача під час проведення службового розслідування та прийняття спірних наказів відсутні.

Суд першої інстанції також вірно погодився з висновком службового розслідування та з тим, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Колегія суддів зазначає наступне.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що Поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

Відповідно до пунктів 1, 3 ,7 та 7 частини 3 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

Відповідно до Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

Статтею 19 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Відповідно до п.4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Колегія суддів зазначає, що зміст висновку службового розслідування від 31.10.2022 підтверджує висновки відповідача, що позивачем було допущено порушення вимоги ч. 3, п.п. 1, 3, 6, 7 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, отже вчинено дії та допущено поведінку, яка не сумісна з вимогами, які пред`являються до особи, що проходить службу в поліції, а також наносить шкоду авторитету органів поліції в цілому.

Вказані порушення підпадають під визначення порушення службової дисципліни, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення, відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту.

Колегія суддів вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення є співмірним з вчиненому дисциплінарному проступку, а оскаржувані накази прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

У задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 25 жовтня 2023 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш