Справа № 320/19940/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бєлової Л.В. та суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., перевіривши клопотання Служби безпеки України про поновлення строку подання апеляційної скарги Служби безпеки України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, яка прийнята поштовим відділенням 02 жовтня 2023 року і зареєстрована судом апеляційної інстанції 04 жовтня 2023 року за вх. № 15300.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Апелянту надано строк для усунення недоліків 7 (сім) днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду: обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року із зазначенням поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності; оригіналу документу (квитанції) про сплату судового збору.

За правилами частини 5 статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

10 жовтня 2023 року року о 20:25 год позивач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Відтак, датою вручення копії ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року є 11 жовтня 2023 року.

Правова позиція щодо відсутності обов`язку щодо вручення указаного судового рішення в паперовій формі за умови направленння та доставлення до електронного кабінету суб`єкта владних повноважень підтримана Верховним Судом у постанові від 10 серпня 2022 року у справі №440/931/21 за аналогічних правовідносин.

Останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 18 жовтня 2023 року.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, 20 жовтня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обгрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт вказує, що про ухвалення судом рішення від 28 липня 2023 року СБУ стало відомо з адвокатського запиту адвоката Хомича І.О. в інтересах ОСОБА_2 щодо виконання судового рішення, яке отримано СБУ 12.09.2023 року. Також апелянт посилається на введений в країні воєнний стан.

По суті поданого відповідачем клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що апелянт оскаржує рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу відповідача на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року прийнята поштовим відділенням 02 жовтня 2023 року і зареєстровано судом апеляційної інстанції 04 жовтня 2023 року за вх.№15300.

Отже, апеляційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року подано з пропуском 30-денного строку, передбаченого КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апелянт в обгрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що про ухвалення судом рішення від 28 липня 2023 року СБУ стало відомо з адвокатського запиту адвоката Хомича І.О. в інтересах ОСОБА_2 щодо виконання судового рішення, яке отримано СБУ 12.09.2023 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, другою статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Посилаючись на те, що про ухвалення судом рішення від 28 липня 2023 року СБУ стало відомо з адвокатського запиту адвоката Хомича І.О. в інтересах ОСОБА_2 щодо виконання судового рішення, яке отримано СБУ 12.09.2023 року, відповідач в порушення приписів процесуального законодавства не надає жодних доказів на підтвердження відповідних обставин, зокрема, копії відповідного запиту та рішення суду із датою реєстрації.

Разом з тим, згідно з відомостями Електронного суду та відповідною довідкою про доставку про доставку електронного листа від 09 серпня 2023 року, документ в електронному вигляді «Рішення у порядку письмового провадження» від 28.07.23 по справі № 320/19940/23 (суддя Леонтович А.М.) було надіслано одержувачу позивачу Служба безпеки України в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 28.07.23 о 17:34 год.

Таким чином, датою вручення відповідачу копії рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року є 29 липня 2023 року.

Посилання апелянта на те, що про ухвалення судом рішення від 28 липня 2023 року СБУ стало відомо з адвокатського запиту адвоката Хомича І.О. в інтересах ОСОБА_2 щодо виконання судового рішення, яке отримано СБУ 12.09.2023 року, є введенням суду в оману, оскільки наявними в матеріалах справи відомостями підтверджується отримання відповідачем оскаржуваного рішення 29 липня 2023 року з врахуванням робочих годин.

Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України було 28 серпня 2023 року.

Проте апеляційну скаргу направлено до суду апеляційної інстанції 02 жовтня 2023 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про воєнний стан» від 12.05.2015 №389-VIII (в редакції, чинній на 24.02.2022) в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження після введення воєнного стану.

Посилання апелянта на те, що введення воєнного стану в Україні є поважною причиною для поновлення процесуальних строків судом у розрізі спірних правовідносин є необгрунтованим, оскільки активні бойові дії у Київській області припинилися на початку квітня 2022 року, а саме по собі введення в Україні воєнного стану з огляду на приписи ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не може бути самостійною і безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження суб`єкту владних повноважень.

Апелянт жодним чином не обгрунтував та не надав жодних доказів на підтвердження того, яким саме чином введення воєнного стану перешкодило апелянту звернутись з апеляційною скаргою у встановлений КАС України строк.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом по справі № 560/15534/21 від 03.11.2022 року, де касаційний суд зазначив, що лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, і має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Поновлення строку на апеляційне оскарження при встановлених обставинах та з урахуванням значного часу, що сплинув від дати ухвалення судового рішення (апеляційну скаргу подано більш ніж через два місяці після ухвалення судового рішення), не відповідатиме принципу правової визначеності, як одного із суттєвих елементів принципу верховенства права.

З викладеного вбачається, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, оскільки відповідних належних доказів апелянтом не надано, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відсутність поважних причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною третьою статті 299 КАС України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. 248, 255, 298, 299 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Служби безпеки України про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Служби безпеки України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Суддя-доповідач Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна