Справа № 460/17750/23
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2023 року м. Рівне №460/17750/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ясковець О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Троянчук Д.М.,

відповідача: представник Юхименко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фермерського господарства "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило :

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.03.2023 № 03, №03, №03, №09.

Мотивуючи вимоги позову позивач зазначав, що ним документально підтверджено факт правомірності формування податкового кредиту, від`ємного значення та бюджетного відшкодування з ПДВ по господарських операціях з ТОВ "Мейн Транс". Вказує про реальне здійснення ним господарських операцій з придбання товару та послуг, оскільки відбулися об`єктивні зміни складу активів, товар і послуги придбано з метою використання у господарській діяльності та позивач підтвердив факт отримання товару і послуг належними та допустимими доказами, що описані в акті перевірки, а також підтвердив рух активів за наслідками отримання таких товарів і послуг згідно банківських документів. На підставі наведеного, позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 28.07.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 04.09.2023 на 10:30 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву від 01.09.2023, відповідно до змісту якого він заперечує проти їхнього задоволення. На обґрунтування своїх заперечень зазначав, що ФГ "Мейн Грейн Експорт" занижено податкові зобов`язання з ПДВ за жовтень 2022 року на суму ПДВ 579 074,88 грн. за рахунок не включення до бази оподаткування вартості ТМЦ (засобів захисту рослин, добрив), отриманих послуг по внесенню гербіцидів та міндобрив, які не було використано в господарській діяльності. Вважає, що ФГ "Мейн Грейн Експорт" занижено податкові зобов`язання на суму ПДВ 579 074,88 грн. за рахунок не включення до бази оподаткування вартості ТМЦ і отриманих послуг по внесенню гербіцидів та міндобрив, які не було використано в господарській діяльності платника податку, що в подальшому призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2022 року в розмірі 97 510,00 грн., до завищення залишку від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації за жовтень 2022 року) в розмірі 72 463,00 грн. та до заниження суми сплати до бюджету в розмірі 409 102,00 грн. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

04.09.2023 підготовче судове засідання відкладено до 11.09.2023 до 09:30 год.

Ухвалою суду від 11.09.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.10.2023.

05.10.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.10.2023 до10:30 год.

У судовому засіданні, призначеному на 19.10.2023, представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених у позові мотивів. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні висловила свої заперечення проти позову та вважала, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури та які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Так, судом досліджено наявні у справі докази та з`ясовано наступне.

В період з 30.01.2023 по 07.02.2023 працівниками Головного управління ДПС у Рівненській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФГ "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах.

За результатами такої перевірки було складено акт №1213/Ж5/17-00-07-03/42845939 від 14.02.2023 (далі Акт перевірки), згідно висновків якого, перевіркою встановлено порушення платником вимог п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України внаслідок заниження податкових зобов`язань на суму ПДВ 579 075 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2022 року в розмірі 97 510 грн., до завищення залишку від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації за жовтень 2022 року) в розмірі 72 463 грн. та до заниження суми сплати до бюджету в розмірі 409 102 грн., а також порушення п. 201.10. ст. 210 Податкового кодексу України, ФГ "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 579 075 грн.

ФГ "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" подано заперечення на Акт перевірки, проте, відповіддю на заперечення від 27.03.2023 №2351/Ж12/17-00-07-03 висновки, викладені в акті перевірки, залишено без змін.

На підставі Акта перевірки ГУ ДПС у Рівненській області було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення: №03 від 30.03.2023, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 409 102 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 102 275,5 грн., №03 від 30.03.2023, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 97 510 грн. та застосовано штраф в розмірі 24 377,5 грн., №03 від 30.03.2023, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ в розмірі 72 463 грн. та №03 від 30.03.2023, яким застосовано штраф у розмірі 3 400 грн. за відсутність складання та реєстрації податкових накладних.

Відповідно до Акта перевірки, підставами для прийняття спірних рішень слугувало те, що проведеною перевіркою наданих до перевірки документів: договори поставки, договору про надання сільськогосподарських послуг, актів виконаних робіт (наданих послуг), накладних на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, оборотно-сальдових відомостей по рахункам 201, 208 "Матеріали сільськогосподарського призначення", встановлено, що ФГ "Мейн Грейн Експорт" занижено податкові зобов`язання з ПДВ за жовтень 2022 року на суму ПДВ 579 074,88 грн. за рахунок не включення до бази оподаткування вартості ТМЦ (засобів захисту рослин, добрив), отриманих послуг по внесенню гербіцидів та міндобрив, які не було використано в господарській діяльності, перелік яких наведено у таблиці.

Згідно з Актом перевірки, враховуючи зазначене, а також за відсутності будь-яких належно оформлених первинних бухгалтерських документів (наказів, розпоряджень, рішень, актів списання/внесення міндобрив), які б підтвердили достовірність, повноту та обґрунтованість проведених операцій по списанню мінеральних добрив за період квітень-жовтень 2022 року, ФГ "Мейн Грейн Експорт" занижено податкові зобов`язання на суму ПДВ 579 074,88 грн., за рахунок не включення до бази оподаткування вартості ТМЦ (засобів захисту рослин, добрив), отриманих послуг по внесенню гербіцидів та міндобрив, які не було використано в господарській діяльності платника податку, що в подальшому призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2022 року в розмірі 97 510 грн., до завищення залишку від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації за жовтень 2022 року) в розмірі 72 463 грн. та до заниження суми сплати до бюджету в розмірі 409 102 грн.

Суд не погоджується із такими висновками відповідача, з огляду на наступне.

Згідно з абз.1 та абз.2 п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Визначення поняття господарської операції також наведене у ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно положень якої господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 05.11.2019 по справі за №804/1571/15, за умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку має право на віднесення таких витрат до витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

ФГ "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" підтвердило факт придбання товарів (засобів захисту рослин, добрив) від своїх контрагентів ТОВ "Саніла Агро", ТОВ "Макош Мінерал", ТОВ "Агро Експерт Інтернешнл", ТОВ "Агро Експерт", ТОВ "Східзахідагро", ТОВ "Украгроком", ПП "ТПК "Арсен", ТОВ "Хімагромаркетинг", ТОВ "Агролюкс", ТОВ "Агросем" договорами поставки №25/11/2022 від 25.11.2022, №2040/23 від 08.04.2022, №АЕІ-2183-2705/22 від 27.05.2022, №АЕ-2182-2705/22 від 27.05.2022 та додатками (специфікаціями) до них. Оплата за товар підтверджується банківськими виписками за період з 01.01.2021 по 30.06.2023.

На підтвердження обліку придбаних ТМЦ позивач також надав до матеріалів справи оборотно-сальдові відомості з період квітень-жовтень 2022 року по рахунку 208 "Матеріали сільськогосподарського призначення", на якому обліковуються мінеральні добрива, отрутохімікати для боротьби зі шкідниками й хворобами сільськогосподарських культур, біопрепарати, медикаменти, хімікати, що використовуються для боротьби з хворобами сільськогосподарських тварин, а також по рахунку 201 "Сировина й матеріали", на якому відображаються наявність та рух сировини та основних матеріалів, які входять до складу продукції, що виготовляється, або є необхідними компонентами при її виготовленні.

Продавці товару здійснили реєстрацію податкових накладних №657 від 15.04.2022, №1093 від 23.05.2022, №896 від 18.05.2022, №3 від 11.04.2022, №1064 від 23.06.2022, №866 від 17.06.2022, №182 від 12.07.2022, №191 від 05.09.2022, №59 від 12.04.2022, №98/2 від 06.04.2022, №457 від 12.04.2022, №425 від 08.06.22. №17 від 02.06.2022, №3 від 06.04.2022, №630 від 11.05.2022, №540 від 10.05.2022, №1102 від 23.06.2022, №261 від 15.07.2022, №141 від 03.08.2022, №29 від 05.09.2022, №153 від 06.10.2022, №170 від 11.04.2022, №1325 від 15.04.2022 в ЄРПН. Доказів зупинення реєстрації таких податкових накладних або відмови у їх реєстрації відповідач до матеріалів справи не надав.

Суд зазначає, що факт придбання ТМЦ (засобів захисту рослин, добрив) відповідач в акті перевірки не заперечує, лише зазначає про відсутність будь-яких належно оформлених первинних бухгалтерських документів (наказів, розпоряджень, рішень, актів списання/внесення міндобрив), які б підтвердили достовірність, повноту та обґрунтованість проведених операцій по списанню мінеральних добрив за період квітень-жовтень 2022 року.

Проте, згідно Договору про надання послуг від 13.05.2020, укладеного між ФГ "МЕЙНТ ГРЕЙН ЕКСПОРТ" (Замовник) та ТОВ "Мейн Транс" (Виконавець), Виконавець зобов`язується надати послуги з обробітку землі, передбачені Специфікацією до Договору, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

На виконання умов Договору ТОВ "Мейн Транс" надало послуги з обробітку землі, що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг №49 від 31.03.2022 року, №52 від 07.04.2022 року, №65 від 15.04.2022 року, №66 від 15.04.2022 року, №74 від 26.05.2022 року, №75 від 26.05.2022 року, №;81 від 30.05.2022 року, №96 від 07.06.2022 року, №97 від 07.06.2022 року, №99 від 07.06.2022 року, №100 від 08.06.2022 року, №101 від 22.06.2022 року, №102 від 28.06.2022 року, №103 від 30.06.2022 року, №115 від 31.07.2022 року, №116 від 31.07.2022 року, №127 від 31.08.2022 року, №128 від 31.08.2022 року, №139 від 30.09.2022 року, №140 від 30.09.2022 року, №162 від 31.10.2022 року.

Оплата послуг підтверджується банківськими виписками за період з 01.01.2022 року по 30.06.2023.

У зв`язку із наданням послуг ТОВ "Мейн Транс" здійснило реєстрацію податкових накладних №8 від 07.06.2022, №9 від 07.06.2022, №11 від 08.06.2022, №12 від 22.06.2022, №14 від 31.07.2022, №13 від 31.08.2022, №9 від 30.09.2022 в ЄРПН.

На підтвердження передачі для ТОВ "Мейн Транс" та використання ним добрив, насіння і садивного матеріалу позивачем надано акти приймання-передачі матеріальних цінностей №11/04/2022 від 26.04.2022 року, №01/05/2022 від 30.05.2022 року, №02/06/2022 від 05.06.2022 року, №03/06/2022 від 06.06.2022 року, №04/06/2022 від 24.06.2022 року, №05/07/2022 від 19.07.2022 року, №06/08/2022 від 17.08.2022 року, №07/09/2022 від 05.09.2022 року, №08/10/2022 від 07.10.2022 року, акти витрат насіння та садивного матеріалу №4 за травень 2022 року, №3 за травень 2022 року, №2 за травень 2022 року, №1 за травень 2022 року, акти приймання-передачі насіння та садивного матеріалу №01/05/2022 від 03.05.2022 року, №02/05/2022 від 03.05.2022 року, №03/05/2022 від 09.05.2022 року, №04/05/2022 від 12.05.2022 року та акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин №00001-22 від 30.05.2022 року, №00002-22 від 05.06.2022 року, №00003-22 від 06.06.2022 року, №00004-22 від 24.06.2022 року, №00005-22 від 19.07.2022 року, №00006-22 від 17.08.2022 року, №00007-22 від 05.09.2022 року, 00008-22 від 07.10.2022 року, №00001/1-22 від 26.04.2022 року.

На підтвердження наявності у позивача земельних ділянок для здійснення господарської діяльності було надано звіт форми №4-сг "Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур", звіт форми №29-сг "Звіт про площі та валові збори с/г культур, плодів, ягід і винограду, технологічні карти посівних площ".

Таким чином, судом встановлено факт придбання ТМЦ в послуг та їх використання у господарській діяльності позивача на підставі належним чином оформленими первинних бухгалтерських документів.

Крім того, суд зазначає, що зустрічної звірки податкового органу із ТОВ "Мейн Транс" щодо господарських операцій з ФГ "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" не проведено.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.07.2022 по справі №160/3364/19, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Спираючись на правові позиції Верховного Суду в постановах від 18 грудня 2018 року у справі №816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі №809/2918/13-а, суд дійшов висновків про те, що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що відповідальність, зокрема, за недостовірність відображених у первинних документах даних покладена саме на ту особу, яка склала та підписала ці документи. Відтак кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам.

Таким чином, у приписах ч.8 ст.9 вказаного Закону знайшов відображення принцип індивідуальної відповідальності платника податків.

Водночас немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у статті 16 Податкового кодексу України обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду вказувала, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Суд зазначає, що на момент укладання договору про надання послуг від 13.05.2020, надання послуг, реєстрації податкових накладних ТОВ "Мейн Транс" не фігурував у кримінальних справах, не відповідав критеріям ризиковості платників податків, був сумлінним контрагентом. В акті перевірки не наведено даних про наявність судових рішень про визнання нереальними спірних господарських операцій між позивачем та ТОВ "Мейн Грейн".

З огляду на все вищевказане, суд вважає, що в діях позивача, як платника податку, не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, доцільності та діловій меті здійснення господарської діяльності, що підтверджується наявністю належним чином оформлених та досліджених судом документів.

Суд наголошує, що підставою для донарахування платнику податку грошових зобов`язань може слугувати лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (покупцями) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов`язань. Однак, акт перевірки посилань на такі докази не містить.

Слід також відзначити, що контрагенти позивача на момент здійснення господарських операцій та реєстрації податкових накладних належним чином зареєстровані у ЄДР та зареєстрованими платниками ПДВ, установчі документи зазначених контрагентів на момент здійснення господарських операцій з позивачем не були визнані недійсними. Протилежного відповідачем не доведено.

За правилами п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

В силу вимог п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість є факт їх придбання з метою використання в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку.

В контексті наведених вище норм чинного законодавства та первинних документів, встановлено, що господарські операції між позивачем та його контрагентом були здійснені в межах їхньої господарської діяльності, сторони переслідували ділову мету при їх здійсненні та понесли зміни майнового стану, що, в свою чергу, вказує на реальне настання для ФГ "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" правових наслідків, обумовлених відповідним правочином.

Фактичний рух активів та зміни у власному капіталі платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Крім того, позивачем підтверджено, а перевіряючим в акті перевірки не спростовано факт використання позивачем придбаних товарно-матеріальних цінностей і послуг у власній господарській діяльності. Не спростовано також і господарський сенс відповідних операцій.

Нормою пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в тому разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків. Це поширюється також і на кваліфікацію господарських операцій з метою формування платником податків витрат для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту для визначення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість, і за її змістом, відповідні витрати і податковий кредит вважаються сформованими платником податків правомірно. Однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

Таким чином, висновки відповідача про не використання ТМЦ та послуг в господарській діяльності позивача є такими, що базуються виключно на припущеннях, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і фактично повністю спростовуються первинними документами.

Відповідно, висновки Акта перевірки про порушення позивачем п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України не відповідають дійсності.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 в справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належні докази, які спростовують заперечення позивача щодо неправомірності винесених податковим органом та оскаржуваних позивачем рішень, а відтак, не виконав вимоги процесуального Закону та не довів правомірність своєї поведінки.

Відтак, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ч.1 ст.139 КАС України згідно з якими, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Фермерського господарства "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.03.2023 № 03, №03, №03, №03.

Стягнути на користь Фермерського господарства "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" судовий збір в сумі 10636,92 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фермерське господарство "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" (вул. Перемоги, 2А, с.Бугрин, Рівненська обл., 35442, ЄДРПОУ/РНОКПП 42845939)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 25 жовтня 2023 року

Суддя С.А. Борискін