Справа № 715/2517/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 715/2517/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григорчак Ю.П.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

24 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Крамар І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, третя особа - інспектор управління патрульної поліції в Чернівецькій області сержант поліції Ковач Елісабета-Марія Аурелівна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Глибоцького районного суду Чернівецької області з позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, третя особа - інспектор управління патрульної поліції в Чернівецькій області сержант поліції Ковач Елісабета-Марія Аурелівна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представники відповідача та третьої особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача та третьої особи в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 22 липня 2023 року інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Ковач Е-М.А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7379578.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 22.07.2023 року о 16:09:09 в м. Чернівці по вулиці Комарова, 33, здійснив рух на транспортному засобі марки «ВАЗ 21703», державний номерний знак « НОМЕР_1 », при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами рішенням суду від 22.06.2023 року, чим порушив п.1.2.а ПДР. Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП .

Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача є необґрунтованими, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовуються дослідженими в ході розгляду справи доказами, зокрема оглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

При оцінці правомірності винесення даної оспорюваної постанови суд вважає за необхідне перевірити наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Щодо суб`єктивної сторони. Колегією суддів встановлено, що на запитання головуючого в суді першої інстанції, чи знав ОСОБА_1 про наявність постанови суду, якою він позбавлений права керування транспортними засобами, останній відповів ствердно. Більш того, обрана стороною позивача позиція щодо не керування ним автомобілем саме через те, що він був обізнаний про наявність зазначеного вище рішення суду, додатково підтверджує таку обізнаність.

Щодо наявності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Сторонами в спорі до матеріалів справи долучений відеозапис з нагрудних камер поліцейських з місця вчинення правопорушення. З відеозапису вбачається, що екіпажем патрульної поліції було виявлено водія ОСОБА_1 , який здійснив паркування свого транспортного засобу марки «ВАЗ 2170», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з порушенням ПДР. На момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 знаходився безпосередньо на місці водія у вище вказаному транспортному засобі, двигун авто був працюючим, звук його роботи чітко прослуховується на відео, зафіксовано також спрацювання задніх освітлювальних приладів транспортного засобу (дані обставини на відео повністю спростовують пояснення позивача ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , які вказували, що розмовляли за декілька метрів біля авто, коли приїхали працівники поліції).

В подальшому, здійснюючи перевірку документів, поліцейським встановлено, що водій ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом. На відеозаписі ОСОБА_1 жодного разу не вказав, що автомобілем він не керував, натомість, ОСОБА_1 декілька разів підтвердив, що саме він був за кермом авто та здійснював рух, приїхавши на ньому в м. Чернівці. При цьому він неодноразово просив працівників поліції не накладати на нього адміністративне стягнення.

Більш того, на відео зафіксовано, як позивач надає пояснення працівникам поліції про те, що прибув на вказане місце з дружиною, а на запитання працівника поліції, чи має остання водійське посвідчення, дає негативну відповідь. Під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_1 вказує вже, що прибув на місце із рідною сестрою, яка й перебувала за кермом. При цьому на відеозаписі взагалі відсутні інші особи, які б ідентифікували себе як водія транспортного засобу.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1.А України, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП, працівниками поліції було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Поліцейський Ковач Е.-М.А., встановивши всі обставини справи, безпосередньо спілкуючись з ОСОБА_1 , винесла постанову за ч.4 ст.126 КУпАП та наклала стягнення на позивача в розмірі 20 400 грн. відповідно до санкції статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення, права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 р. № 8073-Х (КУпАП), а саме ч. 1 ст. 222, встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також, слід врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

П. 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги.

Відтак, судом першої інстанції правильно зазначено, що доводи позивача є необґрунтованими, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовується дослідженими в ході розгляду справи доказами, зокрема оглянутим відеозаписом.

Надаючи оцінку заслуханим показам свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції також обґрунтовано критично їх оцінив як спосіб сприяння позивачу введення суду в оману. Зазначені покази повністю спростовуються оглянутим відеозаписом, де свідок ОСОБА_2 з`являється через значний проміжок часу з моменту фіксації правопорушення, а не в момент прибуття екіпажу, про що ним було зазначено в суді, а свідок ОСОБА_1 , яка є рідною сестрою позивача по справі, взагалі відсутня.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 жовтня 2023 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.