Справа № 140/31776/23
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

24 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/31776/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування розпоряджень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (далі ТзОВ «Газ-Ресурс», позивач) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Волинській області та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) а саме:

реєстраційний номер 2100074 з терміном дії до 22.12.2026 року за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП;

реєстраційний номер 1900146 з терміном дії до 05.07,2024 року за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А , АГЗП;

реєстраційний номер 2200001 з терміном дії до 14.01.2027 року за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП.

- зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області видалити записи про анулювання ліцензій «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) реєстраційний номер 2100074 з терміном дії з 22.12.2021 року до 22.12.2026 року за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

- зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області видалити записи про анулювання ліцензій «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) реєстраційний номер 1900146 з терміном дії з 05.07.2019 року до 05.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А , АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

- зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області видалити записи про анулювання ліцензій «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) реєстраційний номер 2200001 з терміном дії з 14.01.2022 року до 14.01.2027 року за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Ухвалою суду від 17.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 17.10.2023 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

23.10.2023 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним ТзОВ «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95- Ю, ), а саме:

- реєстраційний номер 2100074 з терміном дії до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП;

- реєстраційний номер 1900146 з терміном дії до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А, АГЗП;

- реєстраційний номер 2200001 з терміном дії до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП;

- зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області видалити записи про анулювання ліцензій ТзОВ «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) реєстраційні номери:

- 2100074 з терміном дії з 22.12.2021 до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним;

- 1900146 з терміном дії з 05.07.2019 до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А , АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним;

- 2200001 з терміном дії з 14.01.2022 до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Заява мотивована тим, що розпорядженням ГУ ДПС у Волинській області без номера та дати, яке було отримано ТзОВ «Газ-Ресурс» через електронний кабінет платника податків 15.09.2023, анульовано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТзОВ «Газ-Ресурс» реєстраційний номер 2100074 з терміном дії до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП; реєстраційний номер 1900146 з терміном дії до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А , АГЗП; реєстраційний номер 2200001 з терміном дії до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП з підстав порушення вимог статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: у зв`язку з встановленням факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

При цьому, заявник вказує, що ТзОВ «Газ-Ресурс» знаходиться за адресою місця реєстрації по проспекту Відрадному 95Ю у м. Києві, що підтверджується договором оренди №01/07/23-1 від 01.07.2023. Також по усіх трьох адресах, які зазначені у ліцензіях у Волинській області, позивач здійснює господарську діяльність, що підтверджується актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, складеним 9 серпня 2023 року щодо перевірки за адресою місця торгівлі: Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП; актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, складеним 24 серпня 2023 року щодо перевірки за адресою місця торгівлі: Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А, АГЗП; актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, складеним 2 серпня 2023 року щодо перевірки за адресою місця торгівлі: Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП.

Вказує, що у всіх вищезазначений актах фактичної перевірки зазначено, що ТзОВ «Газ-Ресурс» знаходиться за адресою: проспект Відрадний 95-Ю, м. Київ; жодного акту про неможливість потрапляння «Газ-Ресурс» за адресою місцезнаходження - проспект Відрадний 95-Ю, м, Київ позивач не отримував.

Також заявник зазначає, що можливість здійснення позивачем господарської діяльності напряму залежить від наявності та чинності відповідної ліцензії, оскільки основним видом діяльності є роздрібна торгівля пальним. Анулювання ліцензії, призводить до зупинення господарської діяльності підприємства позивача, що тягне за собою такі наслідки як втрата прибутку від здійснення господарської діяльності та неможливість виплатити заробітної плати персоналу та введення простою. Оскільки правомірність винесеного розпорядження про анулювання ліцензій щодо позивача підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З наведених підстав просить вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною другою статті 154 КАС України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Таким чином, вказаними нормами визначено загальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову, а саме без повідомлення учасників справи, тобто у письмовому провадженні. Лише у випадку необхідності подання пояснень або додаткових доказів суд на власний розсуд може призначити розгляд заяви про забезпечення адміністративного позову у судовому засіданні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених заявником в основу заяви про забезпечення адміністративного позову, доказів, поданих з заявою, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову у письмовому провадженні.

При цьому, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

2) очевидними є ознаки порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю;

3) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

4) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист;

5) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

При цьому суд звертає увагу на те, що забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, тобто покликане гарантувати виконання рішення адміністративного суду і спрямоване на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Водночас, звертаючись до суду із заявою щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати підстави звернення із такою заявою, а також надати відповідні докази в підтвердження наведених у заяві аргументів.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до значно більших ускладнень, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відтак, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Згідно з Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність та адекватність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Інститут забезпечення адміністративного позову в один з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неминуче виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співрозмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову предмету позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними, навести підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Необхідно зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №240/16920/21, від 15.04.2022 у справі №440/6755/21, від 13.07.2022 у справі №240/26736/21.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (46.71). Додаткові види економічної діяльності ТзОВ «Газ-Ресурс» є: 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 71.11 Діяльність у сфері архітектури 41.10 Організація будівництва будівель 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами 47.30 Роздрібна торгівля пальним 73.11 Рекламні агентства 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

22.12.2022 ГУ ДПС у Волинській області видало ТзОВ «Газ-Ресурс» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2100074 з терміном дії до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП.

05.07.2019 ГУ ДПС у Волинській області видало ТзОВ «Газ-Ресурс» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 1900146 з терміном дії до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А, АГЗП.

14.01.2022 ГУ ДПС у Волинській області видав ТзОВ «Газ-Ресурс» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2200001 з терміном дії до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП.

15.09.2023 через Електронний кабінет платника податків ТзОВ «Газ-Ресурс» отримало витяг з розпорядження, без номеру та без дати, що винесений в.о. начальника ГУ ДПС у Волинській області Сергієм Лисеюком про анулювання вище вказаних ліцензій за порушення вимог статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: у зв`язку з встановленням факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Разом з тим, суд зауважує, що оцінку протиправності оскаржуваним у цій справі розпорядженням, може бути надано судом виключно за результатами судового розгляду.

Як вже було встановлено судом вище, позивач, обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову наголошує, що роздрібна торгівля пальним можлива лише за наявності відповідної ліценції, неправомірність скасування якої відносно нього буде предметом розгляду даної адміністративної справи. За твердженнями позивача, фактично, можливість здійснення господарської діяльності безпосередньо на пряму залежить від наявності та чинності відповідної ліцензії. Рішення податкового органу щодо анулювання ліцензії, в свою чергу, призводить до зупинення господарської діяльності, що тягне за собою такі наслідки як: неможливість здійснення господарської діяльності та втрата прибутку від здійснення господарської діяльності; порушення зобов`язань перед контрагентами; неможливість виплати заробітної плати персоналу та введення простою в рамках Кодексу законів про працю України, тощо.

Із поданої до заяви про забезпечення позову довідки від 18.09.2023 №ОГР0000063, слідує, що станом на 18.09.2023 у ТзОВ «Газ-Ресурс» кількість працюючих складає 364 особи.

Суд звертає увагу, що предметом заявленого позову у цій справі є визнання протиправним та скасування розпорядження ГУ ДПС у Волинській області про анулювання ліцензій.

Порядок анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним врегульовано нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначено, що анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Приписами статті 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання, зокрема, на підставі акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.

Орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті; направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з дня оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.

Згідно із статтею 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі №240/26736/21 сформував правовий висновок, відповідно до якого анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з моменту її отримання суб`єктом господарювання позбавляє його права на подальше здійснення такої діяльності, та може призвести до ухвалення судом рішення по суті спору до розриву відповідних господарських зв`язків, вивільнення працівників, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі у випадку ухвалення позитивного рішення суду. Таким чином, наведені обставини дійсно впливають на здійснення ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії 250000 гривень - за кожним об`єктом окремо.

Отже, суб`єкт господарювання позбавлений права здійснювати діяльність, зокрема, з роздрібної та оптової торгівлі пальним, без відповідної ліцензії.

При цьому, в зв`язку з наявністю в Єдиному державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформації про анулювання ліцензій ТзОВ «Газ-Ресурс», підприємство не має можливості здійснювати роздрібну торгівлю пальним, оскільки не може зареєструвати акцизні накладні у відповідному реєстрі, а у відповідності до вимог статті 15 Закону №481 реалізація пального з акцизного складу з ідентифікатором об`єкта оподаткування може здійснюватися лише при наявності ліцензії.

Крім того, враховуючи, що саме податковий орган на наступний день після анулювання ліцензії вносить таку інформацію до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, суд вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом видалення записів про анулювання ліцензій є належним.

Таким чином, до моменту існування в реєстрі інформації щодо анулювання ліцензії позивач (наявності інформації про відсутність ліцензії) позбавлений можливості здійснювати роздрібну торгівлю пальним.

Відповідно до пункту 6 Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №545 (далі Порядок №545), підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) (абзац перший пункту 1 Порядку №545).

Абзацом другим пункту 1 Порядку №545 визначено, що Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Згідно з пунктом 2 Порядку №545, Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального формується та ведеться ДФС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до статей 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За змістом пункту 3 Порядку №545 до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться такі відомості, зокрема,:

для юридичних осіб - найменування та код згідно з ЄДРПОУ;

адреса місця виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним (область, район, населений пункт, код згідно з Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ), вулиця, номер будинку/офісу);

дата видачі/зупинення/анулювання та строк дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Пунктами 4-7 Порядку №545 встановлено, що підставою для включення суб`єкта господарювання до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення ДФС та її територіальних органів про видачу ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Зміни до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для внесення змін до відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії.

Підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії.

Як зазначено в Огляді судової практики Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справах, у яких вирішувалося питання щодо застосування заходів забезпечення позову (рішення, внесені до ЄДРСР, за період із 01.01.2018 до 31.01.2023) застосування заходів забезпечення позову щодо зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії на право виробництва, зберігання пального, оптової та роздрібної торгівлі ним, а також зобов`язання видалити відповідні записи про анулювання ліцензій з відповідного реєстру в контексті таких оскаржуваних дій контролюючого органу узгоджується з принципом процесуальної економії, відповідно до якого немає потреби звертатися до суду для додаткових засобів захисту.

В той же час, якщо прийняті суб`єктом владних повноважень рішення тягнуть за собою негативні правові наслідки у вигляді настання, зміни або припинення прав та обов`язків позивача, то без прийняття ухвали про забезпечення позову та до набрання рішенням суду законної сили фактично створюється ситуація, за якої позивач позбавлений можливості захистити свої права.

У контексті з наведеним суд враховує те, що у відповідності до частини 4 статті 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Все вказане вище у сукупності свідчить про те, що невжиття заявлених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд також зазначає, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження ГУ ДПС у Волинській області про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та видалення записів про анулювання ліцензій «Газ-Ресурс» з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним є співмірними предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, а заходи забезпечення позову, в даному випадку, підлягають застосуванню, оскільки, з викладеного вище вбачається, що існує обґрунтована ймовірність заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до вирішення спору по суті та до набрання рішенням законної сили, пов`язана з тим, що до вирішення судом спору по суті діяльність позивача обмежена, а саме, у разі здійснення останнім господарської діяльності без наявності відповідної ліцензії, вказані дії призведуть до накладення штрафу за таку діяльність, а зупинення господарської діяльності призведе до відповідних фінансових втрат позивача та вірогідності звільнення працівників, у зв`язку з зупиненням діяльності.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та додані до неї документи, а також ту обставину, що позивач позбавлений можливості зареєструвати акцизні накладні у відповідному реєстрі та здійснювати господарську діяльність з роздрібної торгівлі пальним у зв`язку з анулюванням спірних ліцензій, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та, відповідно про необхідність зупинення дії розпорядження ГУ ДПС у Волинській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та видалення записів про анулювання ліцензій ТзОВ «Газ-Ресурс» за відповідними реєстраційними номерами з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, до набрання судовим рішенням законної сили в даній справі.

Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 15.04.2022 №440/6755/21, від 14.12.2021 №240/16920/21, від 31.01.2023 №140/8709/21, від 02.02.2023 №240/20976/21, від 21.09.2023 у справі №600/1531/23-а та позицією Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі у постанові №560/16942/23 від 03.10.2023.

Суд вважає, що визначений даною ухвалою суду спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №140/31776/23 та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Частиною першою статті 156 КАС України передбачено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених позивачем обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування розпоряджень та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95- Ю, ), а саме:

- реєстраційний номер 2100074 з терміном дії до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП;

- реєстраційний номер 1900146 з терміном дії до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А, АГЗП;

- реєстраційний номер 2200001 з терміном дії до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП до набрання судовим рішенням законної сили у справі №140/31776/23.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області видалити записи з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, про анулювання ліцензій Товариству з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) за реєстраційними номерами:

- 2100074 з терміном дії з 22.12.2021 до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП;

- 1900146 з терміном дії з 05.07.2019 до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А, АГЗП;

- 2200001 з терміном дії з 14.01.2022 до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП, до набрання законної сили рішенням суду у справі №140/31776/23.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. А. Лозовський