Справа № 160/3721/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/3721/22
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехнологія Груп» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року (головуючий у першій інстанції Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі №160/3721/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехнологія Груп» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехнологія Груп» (далі позивач, ТОВ «Промтехнологія Груп») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2985780/39725947 від 13.08.2021 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в єдиному реєстрі податкових накладних поданий ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» розрахунок коригування №1 від 11.01.2021 року до податкової накладної №13 від 17.12.2020 року датою його фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до договору №210 від 12.02.2018 року позивач зобов`язався на власний ризик за дорученням замовника - ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» в порядку та на умовах, передбачених цим договором виконати роботи по поточному ремонту технологічного обладнання, перелік яких наведено в специфікації. Роботи виконуються на території підрядника. Сторонами договору складено специфікацію №7 від 03.04.2020 року на виконання позивачем робіт по поточному ремонту технологічного обладнання.

Обладнання, передане в ремонт за специфікацію №7 від 03.04.2020 року, поставлено позивачу, як вантажоодержувачу, від вантажовідправника - ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», на підставі товарно-транспортної накладної №8/11 від 08.11.2020 року, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 . Отримання обладнання позивачем підтверджено актом приймання-передачі обладнання в ремонт №38 від 08.11.2020 року.

На підтвердження виконання умов договору, сторонами договору складено: рахунок-фактуру №СФ-00330 від 18.12.2020 року на загальну суму 202 697,20 гри., в тому числі ПДВ на суму 33782,87 грн.; акт приймання-передачі виконаних робіт №311 від 18.12.2020 року; товарно-транспортна накладна №18/12 від 18.12.2020 року.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт №311 від 18.12.2020 ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» було виконано роботи з поточного ремонту насосу ГрК 400/40 №417, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 № 401, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №2749. Насоси, ремонт яких виконав позивач є номерними.

На виконання умов договору №210 від 12.02.2018р. та положень Податкового кодексу України ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» було складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №13 від 18.12.2022р. щодо виконання робіт з поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №417, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №401, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №2749 на загальну суму 202 697,20 грн. Відповідно до квитанції від 11.01.2021 року документ прийнято.

Проте, 17.12.2022р. посадовими особами позивача передчасно (помилково) було складено та направлено в ЄРПН на реєстрацію податкову накладну №13 від 17.12.2022р. щодо виконання робіт з поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №417, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №401, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №2749 на загальну суму 202 697,20 грн. за змістом та сумами яка є аналогічною податковій накладній №18 від 18.12.2022р., однак, яка була складена до моменту підписання акт приймання-передачі виконаних робіт №311 від 18.12.2020 року, що суперечить приписам п. 187.1ст.187 ПК України.

З метою усунення виявленої помилки, 11.01.2023р. направлено для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 11.01.2021 року №1 до податкової накладної від 17.12.2021 року №13, яким відкориговано в бік зменшення суми ПДВ по наступним послугам: поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №417 на суму ПДВ 9729,88 грн.; поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №401 на суму ПДВ 14835,00 грн.; . поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №2749 на суму ПДВ 9217,99 грн.

Згідно сформованої квитанції № від 15.01.2021 року документ прийнято, реєстрація зупинена, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації податкові накладні, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

11.08.2021 року позивач направив повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №40 від 11.08.2021 року, з одержанням відповідних пояснень та копії документів, на підставі яких позивачем було складено та направлено для реєстрації вказаний розрахунок коригування, реєстрація якого зупинена.

Рішенням відповідача позивачу було відмовлено у реєстрації вищезазначеного розрахунку коригування від 11.01.2021 року №1, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме: розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків. В графі «додаткова інформація» зазначено про ненадання платником податку акту звіряння взаємних розрахунків між ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

Суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що з метою дійсного підтвердження зменшення суми ПДВ саме у зв`язку з наявністю необхідності виправлення помилки у податковій декларації, позивачем на підтвердження зарахування сум коштів по виправленій податковій накладній від 18.12.2020 року №13 та для зменшення сум ПДВ по помилково складеній податковій накладній від 17.12.2020 року №13, з метою усунення неточностей та уникнення сумнів у податкового органу щодо зменшення сум податкових зобов`язань спірним розрахунком коригування, позивачу необхідно було надати акт звіряння взаємних розрахунків для встановлення належності задекларованих та відкоригованих сум ПДВ.

Однак, позивачем при поданні повідомлення від 11.08.2021р. з поясненнями №40 та копії документів щодо податкових накладних та розрахунку коригування, який зупинено, а саме відносно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 11.01.2021 року №1 до податкової накладної від 17.12.2021 року №13 і при поданні позовної заяви було подано оборотно-сальдову відомість по субрахунку 361 (рахунок 36) щодо взаємовідносин з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за грудень 2020 року.

Відповідно змісту до оборотно-сальдової відомості по субрахунку 361 (рахунок 36) щодо взаємовідносин з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за грудень 2020 року з графи «Дебет» вбачається, що 17.12.2020р. не було жодних реалізацій на користь ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за грудень 2020 року.

Натомість, зі змісту вищевказаної оборотно-сальдової відомості вбачається що реалізація на суму 202 697,20 грн. була саме 18.12.2020р. згідно рахунку-фактури №СФ - 00330 від 18.12.2020р.

Скаржник наголошує, що витяг з рахунку 361, що був наданий і до суду першої інстанції і відповідачу, підтверджує факти виконання робіт, що відображено в графі «Дебет».

Оборотно-сальдова відомість ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» по субрахунку 361 (рахунок 36) щодо взаємовідносин з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за грудень 2020 року є належним та допустимим доказом, який самостійно підтверджує факт відсутності реалізацій товарів та послуг на користь вказаного контрагента 17.12.2020 року що підтверджує правомірність складання розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу було відмовлено у реєстрації вищезазначеного розрахунку коригування від 11.01.2021 року №1 до податкової накладної №13 від 17.12.2020р. як помилкової.

Посилання на необхідність складання акту звірки взаємних розрахунків для встановлення належності задекларованих та відкоригованих сум ПДВ є помилковими, оскільки відповідно до п.4.10 договору №210 від 12.02.2018 року, укладеного між позивачем та його контрагентом, у випадку необхідності сторони проводять звірку взаємних розрахунків з наступним оформленням акту. Тобто, ні умови чинного законодавства України, ні положеннями договору №210 від 12.02.2018р. не передбачено обов`язку складання акт звірки взаємних розрахунків. Витребування документів від платника податків, складання яких не передбачено до даних взаємовідносин є порушенням принципу диспозиційності адміністративних правовідносин та суперечить положенням ст. 19 Конституції України.

У квитанціях за реєстрацією розрахунку коригування №1 від 11.01.2021р. до податкової накладної №13 від 17.12.2022р. було вказано, що операція ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Однак, в квитанціях відсутня інформація, щодо того, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

Позивачем було надано всі документи, що підтверджують факти проведення господарської операції, а саме укладені договори, скріплені підписами та печатками сторін, акти приймання-передачі виконаних робіт, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні тобто, всі первинні документи, достатні для встановлення факту проведення господарських операцій. Надані документи не містили дефектів форми чи змісту, які б давали можливість припустити про їх невідповідність вимогам чинного законодавства України.

У рішенні відповідача зазначено, що підставами відмови в реєстрації податкових накладних є ненаданням платником податку копій документів, а саме: розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків. Форма Рішення передбачає чітке зазначення документів, які не були надані платником податків (відповідні документи необхідно підкреслити), проте, в Рішенні не було підкреслено жодного документу який не було надано.

Також, в графі додаткова інформація зазначено: «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): ненадання платником податку акту звіряння взаємних розрахунків між ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний І комбінат».

При цьому в рішенні не вказано чому було відхиллено надані документи, та не вказано на чому ґрунтується вимога в наданні саме акту звіряння взаємних розрахунків між ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат». Також в рішенні не вказано за який період має бути складений даний акт та за яким договором.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП зареєстровано як юридична особа 02.04.2015 року. видами діяльності за КВЕД є: 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (основний), 28.13 Виробництво інших помп і компресорів, 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Відповідно до договору №210 від 12.02.2018 року позивач зобов`язався на власний ризик за дорученням замовника - ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» в порядку та на умовах, передбачених цим договором виконати роботи по поточному ремонту технологічного обладнання, перелік яких наведено в специфікації. Роботи виконуються на території підрядника.

Сторонами договори складено специфікацію №7 від 03.04.2020 року на виконання позивачем робіт по поточному ремонту технологічного обладнання.

Обладнання, передане в ремонт за специфікацію №7 від 03.04.2020 року, поставлено позивачу, як вантажоодержувачу, від вантажовідправника - ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», на підставі товарно-транспортної накладної №8/11 від 08.11.2020 року, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 .

Отримання обладнання позивачем підтверджено актом приймання-передачі обладнання в ремонт №38 від 08.11.2020 року.

На підтвердження виконання умов договору, сторонами договору складено: рахунок-фактуру №СФ-00330 від 18.12.2020 року на загальну суму 202697,20 грн., в тому числі ПДВ на суму 33782,87 грн.; акт приймання-передачі виконаних робіт №311 від 18.12.2020 року.

На останній сторінці акту його підписано зі сторони замовника головним механіком ОТКР та начальником СДО 24.12.2020 року.

Акт поставки обладнання замовнику - ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», як вантажоодержувачу, від вантажовідправника ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП», підтверджено товарно-транспортною накладною №18/12 від 18.12.2020 року, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 .

Позивачем було складено податкову накладну №13 від 17.12.2020 року, яку направлено для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних з визначеним переліком послуг та сум сплаченого ПДВ: поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №417 на суму ПДВ 9729,88 грн.; поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №401 на суму ПДВ 14835,00 грн.; поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №2749 на суму ПДВ 9217,99 грн.

Відповідно до квитанції від 06.01.2021 року документ прийнято.

11.01.2021 року позивачем направлено для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних, податкову накладну №13 від 18.12.2020 року з переліком ідентичним послуг та сум, плаченого ПДВ: поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №417 на суму ПДВ 9729,88 грн.; поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №401 на суму ПДВ 14835,00 грн.; поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №2749 на суму ПДВ 9217,99 грн.

Відповідно до квитанції від 11.01.2021 року документ прийнято.

15.01.2021 року позивачем направлено для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 11.01.2021 року №1 до податкової накладної від 17.12.2020 року №13, яким відкориговано в бік зменшення суми ПДВ по наступним послугам: поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №417 на суму ПДВ 9729,88 грн.; поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №401 на суму ПДВ 14835,00 грн.; поточний ремонт (відновлення) насосу ГрК 400/40 №2749 на суму ПДВ 9217,99 грн.

Згідно сформованої квитанції № від 15.01.2021 року документ прийнято, реєстрація зупинена. У квитанції в якості підстав зупинення розрахунку коригування зазначено, що відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 11.01.2021 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації податкові накладні, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

11.08.2021 року позивач, на виконання вимог п.201.16 ст.201 ПК України та пп.3 п.11 Порядку «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1165 від 11.12.2019 р., направив відповідачу-1 повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №40 від 11.08.2021 року, з долученням відповідних пояснень та копії документів, на підставі яких позивачем було складено та направлено для реєстрації вказаний розрахунок коригування, реєстрація якого зупинена.

Рішенням №2985780/39725947 від 13.08.2021 року про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу було відмовлено у реєстрації вищезазначеного розрахунку коригування від 11.01.2021 року №1, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме: розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків.

В графі «додаткова інформація» зазначено про ненадання платником податку акту звіряння взаємних розрахунків між ТОВ «Промтехнологія Груп» та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Приписами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків, зокрема, зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За положенням пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

За операціями з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості застосовується касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Згідно Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. № 1246 (далі - Порядок № 1246) (у редакції на час подання накладних), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

До Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації. (п.4 Порядку).

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування. (п.5 Порядку).

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. (п.12Порядку).

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). (п.13 Порядку).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. (п.14 Порядку).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття. (п.15 Порядку).

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку. (п.17 Порядку).

За п.18 Порядку, на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).

За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.

Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Отже, реєстрація податкової накладної може бути зупинена виключно в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 56.23.2 пункту 56.23 статті 56 і пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, яка набрала чинності з 01.02.2020, затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок зупинення реєстрації); Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок розгляду скарг).

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Згідно з пунктом 2 Порядку зупинення реєстрації:

критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик;

ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту а або б пункту 185.1 статті 185, підпункту а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку;

таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації (у редакції на час зупинення реєстрації), платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або 2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції.

Реєстрація поданих позивачем ПН/РК зупинена з посиланням на п. 8 Критерії ризиковості платника податку на додану вартість

Відповідно до п. 10 та 11 Порядку зупинення реєстрації, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Вказані обставини є свідченням невідповідності рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної вимоги правової визначеності, оскільки можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом переліку цих документів.

Суд зазначає, що невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості рішення про зупинення реєстрації податкової накладної призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком і призводить до протиправності такого рішення

Отже, зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання податковим органом загального посилання на пункт 8 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 560/11825/21, від 21.05.2019р. по справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020р. у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020р. у справі № 824/245/19-а.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною 2 статті 77 КАС України. Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлена Верховним Судом у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 560/11825/21, від 19 жовтня 2022 року справі № 360/2463/20.

Також, Верховний Суд у справі №360/2460/20 за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Суд зауважує, що податковим органом не надано інших доказів виявлення під час моніторингу об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з поставки товару, дані про який зазначені у податковій накладній та розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення позивачем виконання свого податкового обов`язку, які б свідчили про ризик порушення ним норм податкового законодавства.

При цьому, прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлена Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 560/11825/21, від 19 жовтня 2022 року справі № 360/2463/20, також у справах №822/1817/18, №821/1173/17, №1940/1950/18, №805/3956/18-а, №380/7736/21 та інші.

Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно допункту 201.16статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Правилами п. 5 Порядку, визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

За змістом п. 6-7, 9 вказаного Порядку, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення. Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункти 12, 13 Порядку № 520).

Матеріалами справи підтверджено, що після отримання квитанцій про зупинення реєстрації ПН/РК позивачем, як платником податків, в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подано повідомлення про подання пояснень про підтвердження реальності здійснення операцій, та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Так, позивачем на підтвердження реальності здійснення операцій надані первинні документи: письмові пояснення та вичерпний перелік документів, який необхідний для реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Суд зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено ПН/РК, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2022 року у справі № 380/7736/21.

З огляду на письмові пояснення та докази, надані позивачем податковому органу після зупинення реєстрації податкової накладної, що долучені, які повністю розкривають зміст господарської операції, останнім підтверджено реальність її здійснення сам 18.12.2020р.

За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією контролюючого органу щодо поданої позивачем ПН/РК прийняте рішення про відмову у їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для прийняття таких рішень стало ненадання платником податку копій документів, а саме надання платником податку розрахункові документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В графі «додаткова інформація» зазначено про ненадання платником податку акту звіряння взаємних розрахунків між ТОВ «Промтехнологія Груп» та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

У рішенні не підкреслено та не зазначено, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, які, на думку контролюючого органу, мали би бути представлені платником податку щодо господарської операції.

У рішенні не зазначено підстави відхилення наданих документів.

Суд зазначає, що форма рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Суд зазначає, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації РК.

З рішення вбачається, що вони не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальне посилання. Тобто, в рішенні викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

Поряд з цим, посилання контролюючого органу на вказані обставини не є достатньою та обґрунтованою підставою для зупинення реєстрації ПН/РК, оскільки не містить вказівки, які саме документи відсутні та яких не вистачає.

Оскаржувана відмова містить лише загальне твердження без зазначення, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Матеріали справи не містять жодних доказів звернення відповідача до позивача з питання надання зазначених документів, та обґрунтування в їх необхідності для підтвердження господарських операцій та реєстрації ПК/РК, а саме акту звіряння взаємних розрахунків між ТОВ «Промтехнологія Груп» та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат». Також в рішенні не вказано за який період має бути складений даний акт та за яким договором.

Таким чином податковий орган не навів конкретного переліку документів, які має надати товариство для підтвердження операції, і позбавив позивача можливості самостійно визначити обсяг необхідних документів, виходячи з конкретного критерію ризиковості.

При цьому, відповідно змісту до оборотно-сальдової відомості по субрахунку 361 (рахунок 36) щодо взаємовідносин з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за грудень 2020 року, яка надавалась відповідачу з поясненнями та суду, з графи «Дебет» вбачається, що 17.12.2020р. не було реалізацій на користь ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за грудень 2020 року. Зі змісту вищевказаної оборотно-сальдової відомості вбачається, що реалізація на суму 202 697,20 грн. була саме 18.12.2020р. згідно рахунку-фактури №СФ- 00330 від 18.12.2020р.

Зазначені свідчать про вмотивованість РК поданої на реєстрацію, а саме підтверджує факт відсутності реалізацій товарів та послуг на користь вказаного контрагента 17.12.2020 року.

Зазначене в сукупності з поданими документами підтверджує правомірність складання розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу було відмовлено у реєстрації вищезазначеного розрахунку коригування від 11.01.2021 року №1 до податкової накладної №13 від 17.12.2020р. як помилкової.

Посилання на необхідність складання акту звірки взаємних розрахунків для встановлення належності задекларованих та відкоригованих сум ПДВ є помилковими, оскільки, як зазначено судом, акт звірки взаємних розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють облік операцій. Сам по собі акт звірки не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Судом першої інстанції та відповідачем не враховано, що на виконання умов договору №210 від 12.02.2018р. та положень Податкового кодексу України ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» було складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №13 від 18.12.2022р. щодо виконання робіт з поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №417, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №401, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №2749 на загальну суму 202 697,20 грн.

Відповідно до квитанції від 11.01.2021 року документ прийнято.

17.12.2022р. позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №13 від 17.12.2022р. щодо виконання робіт з поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №417, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №401, поточного ремонту (відновлення) насосу ГрК 400/40 №2749 на загальну суму 202 697,20 грн. за змістом та сумами яка є аналогічною податковій накладній №18 від 18.12.2022р.

Отже, у даному випадку з урахуванням оборотно-сальдової відомості та зареєстрованої податкової накладної №13 від 18.12.2022р., не вбачається необхідність складання акту звірки.

Також, судом не враховано, що акт звірки не є документом визначеним у переліку документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстр, згідно пункту 5 Порядку №520.

Суд наголошує, що рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003р. вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Натомість, рішення про відмову у реєстрації ПН/РК у даному випадку не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність та невмотивованість оскаржуваних рішень податкового органу, оскільки вони не містять чіткої підстави його прийняття, та необхідних до надання документів, що свідчить про його необґрунтованість, та невідповідність встановленій формі. Позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

У рішенні відповідача не зазначено яких саме документів не надано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, які, на думку контролюючого органу, мали би бути представлені платником податку щодо господарської операції.

Крім того, суд наголошує, що у разі наявності обґрунтованих сумнівів, у тому числі як посилається податковий орган, на відсутність підтверджень здійснення господарських операцій, невідповідність первинних документів, контролюючий орган, у передбачених ПК України випадках, має право здійснювати відповідні перевірки. При цьому, вищезазначені дії контролюючого органу щодо зупинення реєстрації ПН/РК та відмова в її реєстрації не можуть підміняти спосіб податкового контролю як перевірка.

Судом встановлено та не спростовується сторонами, що позивачем направлено відповідачу пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій. Разом з тим, не зважаючи на надіслані позивачем пояснення та додані до нього документи, прийняла оскаржуване рішення про відмову в реєстрації ПН/РК, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Суд також, враховує, що надані позивачем документи підтверджували наявність у позивача права надіслання такої ПН/РК, а показники були достатніми для їх реєстрації.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2019р. у справі №826/10649/17, від 28.10.2019р. у справа №640/983/19.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Як зазначалось, прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії.

Зважаючи на наведену вище практику Верховного Суду щодо застосування норм Порядку №520 та Порядку №1165, вказані обставини в комплексному аналізі наявних у матеріалах справи доказів, що надавались для реєстрації податкових накладних, підтверджують зроблені судом першої інстанції висновки про те, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені податковим законодавством, необхідні для реєстрації податкових накладних. Натомість, всупереч частини другої статті 77 КАС України контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами правомірності спірних у справі індивідуальних актів.

За таких обставин, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, вказав про обґрунтованість позовних вимог. Рішення суду першої інстанції відповідає закону.

Щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, суд зазначає наступне.

Як зазначалось, позивачем було надано пояснення та всі документи необхідні для реєстрації податкової накладної.

За вимогами пункту 19-20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Пунктом 14 Порядку № 520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Практика Європейського суду свідчить, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Суд зазначає, що під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам, забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень.

Суд зазначає, що відмова в задоволені позовних вимог щодо зобов`язання прийняти та зареєструвати зазначений електронний документ у Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного отримання, може призвести до порушення строків їх реєстрація та необґрунтованого застосування до позивача штрафу.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що задля належного захисту порушеного права позивача, необхідно задовольнити позовні вимоги, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2985780/39725947 від 13.08.2021 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в єдиному реєстрі податкових накладних поданий ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» розрахунок коригування №1 від 11.01.2021 року до податкової накладної №13 від 17.12.2020 року датою його фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням того, що рішення суду першої інстанції прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехнологія Груп» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року в адміністративній справі №160/3721/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехнологія Груп» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехнологія Груп» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2985780/39725947 від 13.08.2021 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в єдиному реєстрі податкових накладних поданий ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» розрахунок коригування №1 від 11.01.2021 року до податкової накладної №13 від 17.12.2020 року датою його фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко