Справа № 460/19531/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2023 року м. Рівне №460/19531/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000330; № UA204020/2023/000331; 2) визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості UA204020/2023/000041/2 від 31.03.2023; № UA204020/2023/000042/2 від 31.03.2023. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачем подані до митного органу декларації з метою оформлення товарів разом з документами, які підтверджують митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах розбіжностей та неточностей. Позивач вказує, що жодних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом сформовані Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та Рішення про коригування митної вартості, відповідно до яких скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Позивач вказує, що такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки до митного оформлення декларант надав усі без винятку належні документи щодо заявленої ціни товарів. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що подані позивачем до митного оформлення товару документи містили розбіжності та митний орган володів інформацією щодо іншого цінового рівня товарів. Вказане було безумовною підставою для витребування у декларанта додаткових документів, які надані у повному обсязі не були. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів. Відповідач стверджує, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визначеної митницею митної вартості. Тому, відповідач доводить, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач відповідь на відзив не подав.

Позовна заява надійшла до суду 15.08.2023.

Ухвалою суду від 16.08.2023 позов залишений без руху.

Ухвалою від 21.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 05.09.2023 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

24.04.2020 року між ТОВ «100 ШИН+ » (Покупець) та «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC. » , Китай (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020, відповідно до умов якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує Вантажні та легкові шини Виробник: «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» у кількості та по цінам, вказаним у Комерційному Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Доларах США за одиницю товару та вказана у Інвойс. Сума контракту визначається згідно Інвойс, умови поставки визначаються згідно Інвойс.

Відповідно до умов договору, на підставі рахунку проформи № QJM-DS0S+ від 23.09.2022, ТОВ «100 ШИН +» здійснило 100 % попередню оплату за товар, банківський платіжний документ № 40 від 22.11.2022.

З метою додержання умов контракту сторони узгодили Інвойс № TBR-QJ-23XY003 від 09.01.2023 відповідно до якого була узгоджена номенклатура, ціна та кількість Товару.

Загальна кількість товару складає 480шт., загальна вартість товару на умовах FOB (Qingdao) становить 82 080,00 Доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем були подані до Рівненської митниці електронні митні декларації:

- № 23UA55U7 від 31.03.2023 (партія 1), кількість Товару 240 шт., вартість товару на умовах FOB (Qingdao) 41 040,00 Доларів США;

- № 23UA56U6 від 31.03.2023 (партія 2), кількість Товару 240 шт., вартість товару на умовах FOB (Qingdao) 41 040,00 Доларів США.

До МД № 23UA55U7 від 31.03.2023 (партія 1), декларантом були подані наступні документи:

- Пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 09.01.2023;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) №QJM-DS0S+ від 23.09.2022;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №TBR-QJ-23XY003 від 09.01.2023 Коносамент (Bill of lading) SZX2.01.2023;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) 205 28.03.2023;

- Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №22C3702M8457/00260R від 10.01.2023;

- Некласифікований комерційний документ (Уточнення до інвойсу) від 09.01.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №40 від 22.11.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №015231 від 24.03.2023;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № FSE-SGA/2023/03/00000586 від 24.03.2023;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11549 від 24.03.2023;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 40 від 27.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 19 від 28.03.2023;

- Розрахунок ціни (калькуляція) № TBR-QJ-23XY003 від 09.01.2023;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020 (з додатками);

- Договір (контракт) про перевезення № 02/03/17 від 01.03.2017;

- Договір (контракт) про перевезення № 1054-Т/21 від 17.06.2021;

- Договір (контракт) про перевезення № 20230328/2 від 24.03.2023;

- Договір (контракт) про перевезення Б/Н від 11.08.2022;

- Копія митної декларації країни відправлення № 00014421 від 09.01.2023 31.03.2023.

В МД № 23UA55U7 від 31.03.2023 митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною договору на рівні 2,78дол. США/кг (190,69дол. США/ шт.).

На підставі вимоги Митного органу про надання додаткових документів, позивачем були надані додаткові документи, а саме:

- Лист пояснення ТОВ «100 ШИН +» б/н від 31.03.2023;

- Переклад копії митної декларації країни відправлення 00014421 від 09.01.2023;

- Документ, що підтверджує вартість транспортування (довідка про транспортні витрати) № 2403 від 24.03.2023;

- Угода від 11.08.2022 з додатками;

- Рахунок на оплату FSE-SGA/2023/03/00000586 від 24.03.2023;

- Платіжне доручення на оплату послуг № 40 від 27.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість транспортування (довідка про транспортні витрати) № б/н від 24.03.2023;

- Договір № 1054-T/21 від 17.06.2021 з додатками;

- Рахунок на оплату № 015231 від 24.03.2023р;

- Платіжне доручення на оплату послуг № 11549 від 24.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість транспортування (довідка про транспортні витрати) № 19 від 28.03.2023;

- Договір - Заява № 20230328/2 від 24.03.2023;

- Договір № 02/03/17 від 01.03.2017;

- Цінову інформацію про вартість ідентичних або подібних (аналогічних) Товарів, зокрема, МД № UA500020/2022/000161 від 05.01.2022 (митна вартість 2,95 Долар США/кг.); МД № UA500020/2022/000847 від 13.01.2022 (митна вартість 2,62 Долар США/кг.)

До МД № 23UA56U6 від 31.03.2023 (партія 2), декларантом були подані наступні документи:

- Пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 09.01.2023;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) № QJM-DS0S+ від 23.09.2022

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № TBR-QJ-23XY003 від 09.01.2023;

- Коносамент (Bill of lading) № SZX221260429 від 09.01.2023;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 442 від 28.03.2023;

- Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № 22C3702M8457/00260R від 10.01.2023;

- Некласифікований комерційний документ (Уточнення до інвойсу 09.01.2023);

- Банківський платіжний документ, що стосується товару № 40 від 22.11.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 015231 від 24.03.2023;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № FSE-SGA/2023/03/00000586 від 24.03.2023;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11549 від 24.03.2023;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 40 від 27.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 18 від 28.03.2023;

- Розрахунок ціни (калькуляція) № TBR-QJ-23XY003 від 09.01.2023;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020;

- Договір (контракт) про перевезення № 02/03/17 від 01.03.2017;

- Договір (контракт) про перевезення № 1054-Т/21 від 17.06.2021;

- Договір (контракт) про перевезення № 20230328/2 від 24.03.2023;

- Договір (контракт) про перевезення Б/Н від 11.08.2022;

- Копія митної декларації країни відправлення № 00014421 від 09.01.2023.

У МД № 23UA56U6 від 31.03.2023 митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною договору на рівні 2,78дол. США/кг (190,69дол. США/шт.).

31.03.2023 на підставі вимоги Митного органу про надання додаткових документів, позивачем були надані додаткові документи:

- Лист пояснення ТОВ «100 ШИН +» б/н від 31.03.2023;

- Переклад копії митної декларації країни відправлення00014421 від 09.01.2023;

- Документ, що підтверджує вартість транспортування (довідка про транспортні витрати) № 2403 від 24.03.2023;

- Угода від 11.08.2022 з додатками;

- Рахунок на оплату FSE-SGA/2023/03/00000586 від 24.03.2023;

- Платіжне доручення на оплату послуг № 40 від 27.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість транспортування (довідка про транспортні витрати) № б/н від 24.03.2023;

- Договір № 1054-T/21 від 17.06.2021 з додатками;

- Рахунок на оплату № 015231 від 24.03.2023р;

- Платіжне доручення на оплату послуг № 11549 від 24.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість транспортування (довідка про транспортні витрати) № 18 від 28.03.2023;

- Договір - Заява № 20230328/2 від 24.03.2023;

- Договір № 02/03/17 від 01.03.2017;

- Доповнення від 02.09.2021 № б/н до контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020;

- Цінову інформацію про вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, зокрема, МД № UA500020/2022/000161 від 05.01.2022 (митна вартість 2,95 Долар США/ кг.); МД № UA500020/2022/000847 від 13.01.2022 (митна вартість 2,62 Долар США/ кг.).

Рівненською митницею за МД № 23UA55U7 від 31.03.2023 (партія 1), винесена картка відмови у прийнятті митної декларації № UA204020/2023/000330 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000041/2 від 31.03.2023, яким митну вартість товару визначено за (6) - резервнім метод на рівні 3,01дол. США / кг.

Позивач подав нову МД № 23UA52U4 від 31.03.2023 за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Рівненською митницею за МД № 23UA56U6 від 31.03.2023 (партія 2), винесена картка відмови у прийнятті митної декларації № UA204020/2023/000331 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000042/2 від 31.03.2023, яким митну вартість товару визначено за (6) - резервнім метод на рівні 3,01дол. США / кг.

Позивач подав нову МД № 23UA98U7 від 31.03.2023 за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Рішення № UA204020/2023/000041/2 містить опис підстав для коригування митної вартості:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

- відповідно до пункту 4.2 контракту від 24.04.2020 №100SH-QJ2020 термін доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження обмежується 30 календарними днями з моменту виконання пункту 5.1 даного договору (покупець здійснює оплату за товар продавцю банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця). До митного оформлення надано платіжне доручення від 22.11.2022 №40, проте документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження для цілей митного оформлення не надано;

- проформа-рахунок від 23.09.2022 № QJM-DS0S+ та інвойс від 09.01.2023 №TBR-QJ-23XY003 містять умови оплати (100% передоплата). Оплата всієї суми здійснена покупцем 22.11.2022, що підтверджується банківським платіжним документом № 40. Відповідно до пункту 5.3 контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 продавець повідомляє покупця про відвантаження товару пересиланням покупцю копії коносаменту.

Наданий до митного оформлення коносамент № SZX221260429 сформований 09.01.2023, що з огляду на пункту 4.2 Контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020, може свідчити про неналежне його виконання зі сторони продавця;

- надана калькуляція вартості товару від 09.01.2023 № TBR-QJ-23XY003 не може бути розповсюджена до імпортованої партії, оскільки, сформована до інвойсу від 09.01.2023 №TBR-QJ-23XY003, містить виключно складові вартості з огляду на умови поставки з додаванням середньої вартості шин, без врахування вартості сировини та виробничих витрат. При цьому, узгодження ціни імпортованого товару, комерційних умов поставки, умов оплати здійснено згідно проформи-рахунку від 23.09.2022 № QJM-DS0S+;

- до митного оформлення не надано сертифікат якості ЕСЕ, що видається виробником та передбачений пунктом 2.3 контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020;

- додатково наданий переклад копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 № 00014421 містить відомості про країну здійснення торгівлі та країну призначення Польща, що суперечить умовам контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020.

Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно числових значень складових митної вартості товару.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 08.02.2023 № 23UA70U0 3,01дол.США/кг.

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком:

1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки, що можливо кореспондувати із імпортованим товаром;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження;

5) сертифікат якості ЕСЕ, що видається виробником та передбачений пунктом 2.3 контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ.

Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 08.02.2023 № 23UA70U0 3,01дол.США/кг.

Числове значення митної вартості товарів у валюті рахунку становить 49556,64дол.США, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1812216,9455грн (3,01USD/кг *16464кг*36,5686грн/USD).

Рішення № UA204020/2023/000042/2 містить наступний опис підстав для коригування митної вартості:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

- відповідно до пункту 4.2 контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 термін доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження обмежується 30 календарними днями з моменту виконання пункту 5.1 даного договору (покупець здійснює оплату за товар продавцю банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця). До митного оформлення надано платіжне доручення від 22.11.2022 № 40, проте документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження для цілей митного оформлення не надано;

- проформа-рахунок від 23.09.2022 № QJM-DS0S+ та інвойс від 09.01.2023 № TBR-QJ-23XY003 містять умови оплати (100% передоплата). Оплата всієї суми здійснена покупцем 22.11.2022, що підтверджується банківським платіжним документом №40. Відповідно до пункту 5.3 контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 продавець повідомляє покупця про відвантаження товару пересиланням покупцю копії коносаменту.

Наданий до митного оформлення коносамент № SZX221260429 сформований 09.01.2023, що з огляду на пункту 4.2 Контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020, може свідчити про неналежне його виконання зі сторони продавця;

- надана калькуляція вартості товару від 09.01.2023 № TBR-QJ-23XY003 не може бути розповсюджена до імпортованої партії, оскільки, сформована до інвойсу від 09.01.2023 № TBR-QJ-23XY003, містить виключно складові вартості з огляду на умови поставки з додаванням середньої вартості шин, без врахування вартості сировини та виробничих витрат. При цьому, узгодження ціни імпортованого товару, комерційних умов поставки, умов оплати здійснено згідно проформи-рахунку від 23.09.2022 № QJM-DS0S+;

- до митного оформлення не надано сертифікат якості ЕСЕ, що видається виробником та передбачений пунктом 2.3 контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020;

- додатково наданий переклад копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 № 00014421 містить відомості про країну здійснення торгівлі та країну призначення Польща, що суперечить умовам контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020.

Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно числових значень складових митної вартості товару.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 08.02.2023 № 23UA70U0 3,01дол.США/кг.

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком:

1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки, що можливо кореспондувати із імпортованим товаром;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження;

5) сертифікат якості ЕСЕ, що видається виробником та передбачений пунктом 2.3 контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ.

Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 08.02.2023 № 23UA70U0 3,01дол.США/кг.

Числове значення митної вартості товарів у валюті рахунку становить 49556,64дол.США, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1812216,9455грн (3,01USD/кг *16464кг*36,5686грн/USD).

Не погодившись із вказаними рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина перша, друга статті 52 МК України).

Відповідно до частин восьмої одинадцятої статті 52 МК України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи (частина третя статті 53 МК України).

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи (частина четверта статті 53 МК України).

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

(1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

(2) у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У другому випадку: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд констатує, що доказів наявності у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та неточностей відповідач не надав.

Щодо розбіжностей та неточностей, на думку відповідача, які зазначені у рішеннях про корегування митної вартості товарів і є практично ідентичними, суд зазначає таке.

Як наведено вище по тексту, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення у відповідності до ст. 53 МК України. При цьому, відповідно до положень цього ж кодексу, документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження не є документом, що підтверджує митну вартість.

Крім того відповідно до умов контракту надання продавцем «документу, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження» - не передбачено.

Також за змістом доказів, долучених до матеріалів справи вбачається, що фактично Продавцем Товару були порушені умови зовнішньоекономічного договору, зокрема, в частині термінів відвантаження Товару.

Тобто, здійснення відвантаження Товару пізніше узгодженої договором дати є свідчення порушення зовнішньоекономічного договору , в частині термінів відвантаження, проте не може свідчити про заниження митної вартості.

Слід зазначити, що виконання чи не виконання умов зовнішньоекономічного договору виходить з договірних правовідносин між позивачем, як покупцем та продавцем.

В свою чергу Рівненська митниця не є тим органом на якого законодавством покладено обов`язок здійснювати контроль за виконанням цивільно-правових угод. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року, № 815/137/17.

До того ж обставини здійснення платежу можуть свідчити про виконання (неналежне виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору. Разом з цим, вони не повинні сприйматись як безумовне свідчення про наявність розбіжностей чи неповноти документів, доданих до митної декларації. Суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у Постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 810/2784/18.

Також, суд зауважує, що калькуляція - це розрахунково-вартісна методика обліку, за допомогою якого обраховується планова собівартість продукції. Всі види калькуляції є попередніми, їх розробляють до початку виробництва продукції та використовують при складанні кошторису.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми розрахунку ціни (калькуляції).

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності, наявність чи відсутність у калькуляції певних відомостей (реквізитів), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання, чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Калькуляція це документ, який складається постачальником, і позивач не має впливу на його зміст. Тобто, постачальник самостійно вирішує, які саме витрати включити до калькуляції, виходячи з фактично понесених ним видатків у зв`язку з поставкою товару позивачу.

Крім того калькуляція виробництва не є документами які підтверджують митну вартість товарів, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а тому не впливає на визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція наведена в рішеннях Верховного суду від 05 листопада 2019 року справа №820/2147/16; від 27 червня 2019 року справа №840/3083/18.

Щодо сертифікату якості, то відповідно до вимог Митного кодексу, сертифікат якості не є документом, що підтверджує митну вартість.

До того ж, відповідно до умов контракту ціна товару не поставлена в залежність від якості Товару.

Тож ненадання продавцем сертифікату може свідчити про невиконання ним умов контракту в частині надання сертифікату якості ЕСЕ, проте не може свідчити про заниження митної вартості.

Позивачем до митного оформлення була надана копія митної декларації країни відправлення № 00014421 від 09.01.2023, що містить дані про постачальника (QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.), покупця (ТОВ «100 ШИН +»), умови поставки (FOB), вагу (32928,00кг), найменування товару (шини для вантажних автомобілів), кількість товару (480 шт.) та вартість товару (82 080,00Дол. США) , що в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в товаросупровідних документах, що надані до митного оформлення. Вказане дозволяє ідентифікувати митну декларацію країни відправлення з партією Товару, що оцінюється.

В свою чергу, експортна декларація в розумінні частини 2 статті 53 МК України не є основним документом, що підтверджує митну вартість.

До того ж Експортна митна декларація складається експортером, відповідно до вимог законодавства чинного в країні експортера (Китаї), а Покупець Товару не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства, країни відправлення та внесення до неї відповідної інформації. (Аналогічна правова позиція наведена в Постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року, справа № 813/1350/14).

Щодо коригування митної вартості товарів на підставі МД № 23UA70U0 від 08.02.2023 3,01дол.США/кг, то посилання на володіння митним органом інформацією щодо іншого цінового рівня товарів не являється та не може являтися обґрунтованою правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів. До того ж, на спростування таких доводів відповідача, позивачем також надані копії МД № UA500020/2022/000161 від 05.01.2022; МД № UA500020/2022/000847 від 13.01.2022, в яких зазначено цінову інформацію про вартість ідентичних або подібних (аналогічних) Товарів, а саме - митна вартість 2,95 Долар США/кг).

Суд наголошує, що саме по собі прирівняння митним органом цін схожих товарів, без врахування особливостей товарів, їх обсягів та умов постачання, які можуть бути різними, у зв`язку із чим це може впливати і на вартість (ціну) товару, не може вважатися обґрунтованим, адже формування ціни на товар здійснюється з урахуванням різних чинників, таких як ринкові ціни, обсяг партії, вартість і якість сировини, використаної на виготовлення товару, тощо.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, як не є підставою для коригування митної вартості також і відсутність у митних органів інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

На підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціни яких взяті за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Поміж того, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціни одного товару до інших, відповідач жодним чином не обґрунтував своє рішення (з огляду на дати поставки, кількість, асортимент та умови поставок).

За наведеного спірні рішення відповідача не відповідають ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.

Крім того, суд зазначає, що наявність у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, є лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення. Але не є самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

Суд звертає увагу на те, що митний орган повинен (за наявності підстав) витребувати від декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару, а не усі документи, які визначені переліком статті 53 МК України.

Ненадання повного переліку документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за основним методом лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника.

Вказане вище свідчить про те, що митний орган не мав жодних правових підстав для зобов`язання декларанта надавати додаткові документи.

Посилання в оскаржуваних рішеннях на іншу митну декларацію, за якою здійснене митне оформлення товарів за іншими ціновими показниками, не може бути підставою для коригування митної вартості заявлених позивачем товарів.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 57 МК України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

З даного приводу суд зазначає, що оскаржувані рішення не містять жодного опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товарів почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх почергового використання.

За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно доглави 4цього Кодексу або до суду.

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Суд зазначає, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товарів позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товарів. Натомість відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товарів.

Положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже підтверджують митну вартість товару.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 826/25605/15 міститься правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішеннь про коригування митної вартості товарів та картки відмови у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6441,60грн, сплачена відповідно до платіжних інструкцій від 04.08.2023 № 12408 та № 12504 від 17.08.2023 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000330 та № UA204020/2023/000331.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 31.03.2023 № UA204020/2023/000041/2 та № UA204020/2023/000042/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «100 ШИН +» суму судового збору у розмірі 6441,60грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "100 ШИН +" (автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25км, сільрада Княжицька, Броварський район, Київська область, 07455, ЄДРПОУ/РНОКПП 38012976)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Т.О. Комшелюк