Справа № 520/10571/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 р. Справа № 520/10571/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Східного територіального управління Національної гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 23.03.23 по справі № 520/10571/22

за позовом ОСОБА_1

до Східного територіального управління Національної гвардії України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного територіального управління Національної гвардії України (далі за текстом також відповідач), у якому просила:

1. Визнати дії Східного територіального управління Національної гвардії України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, за наявності вислуги 10 років і більше, ОСОБА_1 , штаб-сержанту, черговому зв`язку відділення адміністраторів телекомунікаційних мереж та інформаційних систем інформаційно-телекомунікаційного центру вузла зв`язку 1 категорії Східного територіального управління Національної гвардії України, протиправними.

2. Зобов`язати Східне територіальне управління Національної гвардії України здійснити виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, за наявності вислуги 10 років і більше, ОСОБА_1 , штаб-сержанту, черговому зв`язку відділення адміністраторів телекомунікаційних мереж та інформаційних систем інформаційно-телекомунікаційного центру вузла зв`язку 1 категорії Східного територіального управління Національної гвардії України.

3. Визнати дії Східного територіального управління Національної гвардії України щодо відмови у виплаті грошової компенсації за невидане речове майно за весь строк служби з 25.03.2022 по 07.10.2022 ОСОБА_1 , штаб-сержанту, черговому зв`язку відділення адміністраторів телекомунікаційних мереж та інформаційних систем інформаційно-телекомунікаційного центру вузла зв`язку 1 категорії Східного територіального управління Національної гвардії України, протиправними.

4. Зобов`язати Східне територіальне управління Національної гвардії України здійснити виплату грошової компенсації за невидане речове майно за весь строк служби з 25.03.2022 по 07.10.2022 ОСОБА_1 , штаб-сержанту, черговому зв`язку відділення адміністраторів телекомунікаційних мереж та інформаційних систем інформаційно-телекомунікаційного центру вузла зв`язку 1 категорії Східного територіального управління Національної гвардії України.

5. Здійснити розподіл судових витрат та стягнути на користь ОСОБА_1 зі Східного територіального управління Національної гвардії України витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги адвоката, у розмірі 43 573, 00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Східного територіального управління Національної гвардії України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Зобов`язано Східне територіальне управління Національної гвардії України здійснити виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, за наявності вислуги 10 років і більше ОСОБА_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Східного територіального управління Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 496,20 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Східного територіального управління Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, з посиланням на обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, вказує про відсутність у відповідача обов`язку щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні. Просить урахувати, що позивач була звільнена під час дії воєнного стану.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 11.09.2017 проходила військову службу у Національній гвардії України.

Наказом начальника Східного територіального управління Національної гвардії України (по стройовій частині) № 270 від 07.10.2022 припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу Східного територіального управління та інших видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) штаб-сержанта ОСОБА_1 (Г-029890), яка здала справи і обов`язки за посадою чергового зв`язку телекомунікаційних відділення адміністраторів мереж та інформаційних систем інформаційно-телекомунікаційного центру вузла зв`язку 1 категорії Східного територіального управління Національної гвардії України, звільнену відповідно до підпункту «г» пункту три частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби Наказом начальника Східного територіального управління від 07.10.2022 за № 62 о/с у запас (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років), без права носіння військової форми одягу 07 жовтня 2022 року та для взяття на військовий облік направлено до Київського РТЦК та СП м. Харків.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача Східне територіальне управління Національної гвардії України повідомило, що військовослужбовці Східного територіального управління НГУ, відповідно до розпорядження Головного управління НГУ, перебувають на речовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 НГУ. Облік, видача та виплата компенсацій за неотримане речове майно військовослужбовцям Східного територіального управління НГУ здійснюється Військовою частиною НОМЕР_1 .

Щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби повідомлено, що у разі звільнення у зв`язку сімейними обставинами або іншими поважними причинами у період з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації (підпункт «г») пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII, військовослужбовець не набуває права отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 15 Закону № 2011-XII, з огляду на те, що обставини та причини такого звільнення визначені зазначеними нормами Закону № 2232-XII, а не рішенням Кабінету Міністрів України, як це передбачено частиною другою статті 15 Закону № 2011-XII.

Не погодившись з відмовою відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та у виплаті грошової компенсації за невидане речове майно за весь строк служби з 25.03.2022 по 07.10.2022, позивач звернулась з позовом до суду у цій справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з огляду на те, що одноразового грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби після звільнення з військової служби позивач не отримувала, дійшов висновку, що ненарахування та невиплата відповідачем позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби порушує право позивача на отримання такої одноразової допомоги, передбачене ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Застосовуючи механізм захисту права, порушеного суб`єктом владних повноважень та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 КАС України, суд першої інстанції зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 за № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20.12.1991 за № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» № 393 від 17.07.1992 (далі Порядок № 393) установлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Згідно з положеннями пункту 1 глави 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 558 від 25.06.2018 (далі Інструкція № 558), військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вжите в ч. 2 ст. 15 Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" поняття "календарна вислуга років" застосовується не для визначення необхідної для призначення одноразової грошової допомоги вислуги років, а для визначення розміру такої допомоги: "в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби".

Отже в частині другій статті 15 Законі України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Умовою набуття військовослужбовцем права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є наявність у нього "вислуги 10 років і більше".

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2104/17.

Як убачається з матеріалів справи, календарна вислуга років позивача становить 21 рік 11 місяців 12 днів, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що одноразового грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби після звільнення з військової служби позивач не отримувала.

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів виплати такої допомоги позивачу.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Східного територіального управління Національної гвардії України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, оскільки ненарахування та невиплата відповідачем позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби порушує право позивача на отримання такої одноразової допомоги, передбачене ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 КАС України, суд першої інстанції правомірно зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Обставини того, що позивач була звільнена під час дії воєнного стану, з урахуванням приписів чинного законодавства, не можуть бути підставою невиплати позивачу грошової допомоги при звільненні та підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у відповідній частині.

Щодо доводів скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права колегія суддів зауважує, що згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. В даному випадку справу вирішено правильно.

Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження, обставини неотримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі згідно з приписами ст. 317 КАС України не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в задоволенні позову в оскаржуваній частині.

Згідно з довідкою Харківського окружного адміністративного суду ухвала від 08.12.2022 та позовна заява з додатками у справі № 520/1057/22 направлена на електронну адресу Східного територіального управління Національної гвардії України (а.с. 58).

Скориставшись правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відповідач 02 червня 2023 року направив до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року клопотання Східного територіального управління Національної гвардії України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 задоволено; процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 року по справі № 520/10571/22 поновлено; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Східного територіального управління Національної гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 по справі № 520/10571/22 за позовом ОСОБА_1 до Східного територіального управління Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Розподіл судових витрат здійснено судом першої інстанції в порядку ст. 139 КАС України та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Східного територіального управління Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн.

В цій частині рішення суду першої інстанції ані позивачем, ані відповідачем не оскаржується.

Доводів щодо незгоди з висновками суду першої інстанції в цій частині в апеляційній скарзі відповідачем не наведено.

Отже в цій частині правильність висновків суду першої інстанції не може бути перевірена судом апеляційної інстанції, зважаючи на вимоги частини другої ст. 308 КАС України щодо можливого виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З урахуванням приписів статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного територіального управління Національної гвардії України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 по справі № 520/10571/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова