Справа № 949/523/20
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2023 року м. Рівне №949/523/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, оформлене відповідним протоколом №7 засідання житлової комісії Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.08.2013;

зобов`язати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, прийняти рішення, оформлене відповідним протоколом, про надання позивачу житлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , для постійного проживання;

зобов`язати начальника Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) затвердити протокол житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання житлового приміщення для постійного проживання та включити в список розподілу житлової площі по органу Державної прикордонної служби згідно додатку 12 до Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.12.2007 №1040 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2008 за №16/14707, який з необхідними документами надіслати на погодження до Адміністрації Держприкордонслужби.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що на ім`я її чоловіка було надано для проживання службову квартиру, а також в ордер була включена і вона, як дружина. Її чоловік перебував на квартирному обліку у відповідача, однак у зв`язку із переведенням чоловіка на службу в інше місце, замість нього на вищезазначене житло було взято на квартирний облік її як військовослужбовця відповідача, та переведено чергу на цю квартиру на неї. 15 травня 2008 року за № 3567 позивач подала рапорт про переведення квартирної черги на неї, а шлюб між нею та її чоловіком було розірвано 19 травня 2008 року. Однак, відповідачем прийнято рішення про зняття її з квартирного обліку на підставі подання недостовірних відомостей, зокрема того, що на момент переведення на неї черги вона вже була розлучена. Позивач вважає, що оскаржуваним рішенням порушено її конституційне право на житло, передбачене статтею 47 Конституції України, оскільки за ним вона фактично вже не має права на надання їй у постійне користування житла. Тому, позивач просив позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає, зазначає, що згідно Рішення виконавчого комітету Дубровицької міської ради Рівненської області від 31.03.2001 року № 66 на квартиру, що знаходилась за адресою АДРЕСА_1 , було видано ордер на вселення сім`ї із трьох осіб, а саме: ОСОБА_2 (чоловіку), ОСОБА_3 (дружині) та ОСОБА_4 (дочці). Тобто, на квартирний облік відповідно до рішення житлової комісії від 11.07.2006 №5 був поставлений ОСОБА_2 разом з членами сім`ї. Коли позивач подала рапорт про переведення на неї черговості перебування на житловому обліку з її чоловіка у зв`язку з його переведенням в іншу місцевість, вона була вже розлучена з ОСОБА_2 , тобто права поставлення її на квартирний облік на той момент як члена його сім`ї вона не мала. Тому, рішенням житлової комісії від 10.09.2013 на підставі пункту 3.14 розділу ІІІ Інструкції №1040 її було знято з квартирного обліку у зв`язку з поданням відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Від третьої особи пояснення не надійшли, про розгляд справи третя особа повідомлена належним чином.

Ухвалою суду від 04.07.2023 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду 03.08.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

Ухвалою суду від 30.08.2023 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою суду від 30.08.2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 05.09.2023 позивачу поновлено строк звернення до адміністративного суду, в задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду - відмовлено.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (з 05.09.1999 по 17.04.2008 ОСОБА_5 ) перебувала на військовій службі у Збройних Силах України з 01.07.1997 по 01.07.2000, у НОМЕР_3 прикордонному загоні з 10.04.2003 по 06.01.2012.

Відповідно до наказу начальника Луцького прикордонного загону від 06.01.2012 №8-ос «По особовому складу» ОСОБА_1 виключено зі списків частини та усіх видів забезпечення у зв`язку зі звільненням з військової служби за статтею 26 частини 6 пункту «д» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

На момент звільнення календарна вислуга років позивача становила 11 років 08 місяців 26 днів, пільгова 5 років 09 місяців 08 днів, загальна 17 років 06 місяців 04 дні.

Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2000 службове житло Луцького прикордонного загону, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 було виділено та надано військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на склад сім`ї із трьох осіб: дружина ОСОБА_5 , 1976 року народження та дочка ОСОБА_6 .

Згідно Рішення виконавчого комітету Дубровицької міської ради Рівненської області від 31.03.2001 року № 66 на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , було видано ордер на вселення сім`ї із трьох осіб, а саме: ОСОБА_2 (чоловіку), ОСОБА_3 (дружині) та ОСОБА_4 (дочці) (а.с.14 т.1).

Згідно протоколу засідання гарнізонної житлової комісії м.Луцьк Державної прикордонної служби України від 11.07.2006 №5 ОСОБА_2 разом з членами його сім`ї ОСОБА_5 (дружиною) та ОСОБА_7 (дочкою) поставлено на квартирний облік для отримання житлової площі.

Згідно Протоколу засідання гарнізонної житлової комісії м.Луцьк Державної прикордонної служби України від 11.08.2008 №4 вирішено задовольнити рапорт ОСОБА_5 (вх. №3567 від 15.05.2008) та «перевести черговість на неї у зв`язку з переводом чоловіка на інше місце проходження служби» (а.с.13 т.1).

Відповідно до рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17.04.2008 шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.09.1999 відділом РАГСу Дубровицького району Рівненської області (а/з №35) розірвано.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 15.07.2013 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до витягу із протоколу №7 засідання житлової комісії Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28 серпня 2013 року ОСОБА_1 через надання неправдивих відомостей, а також через звільнення з військової служби в запас за сімейними обставинами вирішено зняти з квартирного обліку зі складом сім`ї дві особи. Позивач була присутня на засіданні комісії (а.с.44 т.1).

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача щодо зняття її з квартирного обліку, тому вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Житлові правовідносини військовослужбовців Державної прикордонної служби регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 (далі - Порядок № 1081) та Інструкцією про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 року № 1040 (далі - Інструкція № 1040), в редакціях, які діяли та були чинними на час виникнення правовідносин.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з статтею 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, працівників Збройних Сил України.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (частина друга статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.

До одержання постійного жилого приміщення військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, надаються службові жилі приміщення. У разі відсутності такого житла військова частина зобов`язана тимчасово орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) ним жилого приміщення на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Офіцери, прапорщики, мічмани і військовослужбовці надстрокової служби при звільненні з військової служби в запас чи у відставку за вислугою років, а також у зв`язку із скороченням чисельності або штату військовослужбовців забезпечуються жилою площею у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Житлового кодексу України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно статті 38 Житлового кодексу України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Порядок організації забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців, а також осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах Державної прикордонної служби України після звільнення визначено Інструкцією про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №1040 від 20 грудня 2007 року, зареєстрованої в Мінюсті за №16/14707 (далі Інструкція №1040).

Згідно пункту 1.1 Інструкції №1040, ця Інструкція визначає організацію забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах Державної прикордонної служби України після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, уключаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Так, за змістом пункту 1.7 Інструкції №1040, усі питання, пов`язані з наданням та забезпеченням житловою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби та перебування обліку житловими комісіями органів Держприкордонслужби або в судовому порядку.

Пунктом 2.1. розділу ІІ Інструкції №1040 передбачено, що військовослужбовцям та членам їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності в них за місцем проходження служби житла надаються службові житлові приміщення. Службове житлове приміщення надається на час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби.

Пунктом 7 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 (далі по тексту - Порядок № 1081), регламентовано, що військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем проходження служби житла для постійного проживання забезпечуються службовими житловими приміщеннями.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3, 3.4 Інструкції №1040 на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, зараховуються військовослужбовці, які не забезпечувались постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей.

Департамент забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України організовує контроль за обліком військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), що ведеться в органах Державної прикордонної служби.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають на черзі для одержання житлових приміщень (додаток 6).

Книга обліку осіб, які перебувають на черзі для одержання житлових приміщень(далі - книга обліку) повинна бути пронумерована, прошнурована, скріплена печаткою органу Державної прикордонної служби та підписана секретарем житлової комісії. Книга обліку зберігається як документ суворої звітності.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії органу Державної прикордонної служби, яке затверджується начальником цього органу.

У рішенні житлової комісії органу Державної прикордонної служби зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, у першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови у зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Аналогічні норми передбачені пунктами 22-24 Порядку №1081.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно протоколу засідання гарнізонної житлової комісії м. Луцьк Державної прикордонної служби України від 11.07.2006 №5 ОСОБА_2 разом з членами його сім`ї ОСОБА_5 (дружиною) та ОСОБА_7 (дочкою) поставлено на квартирний облік для отримання житлової площі.

В подальшому у зв`язку з переведенням ОСОБА_2 в інше місце проходження служби черговість квартирного обліку переведено на його дружину ОСОБА_5 на підставі поданого нею рапорту від 15.05.2008 №3567 згідно з Протоколом засідання гарнізонної житлової комісії м. Луцьк Державної прикордонної служби України від 11.08.2008 №4.

Таким чином, ОСОБА_5 поставлено на квартирний облік як члена сім`ї - дружину ОСОБА_2 , який вже перебував на квартирному обліку, оскільки на момент поставлення позивачки на квартирний облік вона не відповідала такому обов`язковому критерію як наявність 20 років вислуги на військовій службі.

Відповідно до статті 40 Житлового кодексу України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Пунктами 29-30 Порядку №1081 передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктами 3.12, 3.14 Інструкції №1040 регламентовано, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку в органі Державної прикордонної служби до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування органу Державної прикордонної служби - у військовому комісаріаті та користуються правом позачергового одержання житла.

Військовослужбовці знімаються з квартирного обліку в населеному пункті в разі:

поліпшення житлових умов, унаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що відповідно до витягу із протоколу №7 засідання житлової комісії Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28 серпня 2013 року ОСОБА_1 через надання неправдивих відомостей, а також через звільнення з військової служби в запас за сімейними обставинами вирішено зняти з квартирного обліку зі складом сім`ї дві особи. (а.с.44 т.1).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до рішення Дубровицького районного суду Рівненської області у справі №2-30/08 від 17.04.2008 шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.09.1999 відділом РАГСу Дубровицького району Рівненської області (а/з №35) розірвано.

Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 19 травня 2008 року, засвідчено факт розірвання шлюбних відносин.

Відповідно до статті 114 Сімейного кодексу України (в редакції на момент спірних правовідносин) у разі розірвання шлюбу державним органом реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був припинений у день набрання чинності рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області у справі №2-30/08 від 17.04.2008.

На виконання вимог суду представником позивача була надана засвідчена копія вказаного судового рішення з відміткою про набрання чинності, зокрема 29.04.2008.

Тобто, укладений шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 припинено 29 квітня 2008 року.

В свою чергу, рапорт про постановлення на квартирний облік ОСОБА_5 як дружину ОСОБА_2 , який був переведений на військову службу у Житомирський прикордонний загін, позивачка подала 15 травня 2008 року.

На підставі цього рапорту було прийнято рішення про переведення черговості квартирного обліку на позивача (протокол засідання гарнізонної житлової комісії м. Луцьк Державної прикордонної служби України від 11.08.2008 №4).

Таким чином, не повідомивши комісію про припинення шлюбу з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), позивачка фактично подала (рапорт 15 травня 2008 року) відомості, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування її на облік як члена сім`ї військовослужбовця, який перебував на квартирному обліку.

Інших підстав залишення на квартирному обліку після свого звільнення, таких як звільнення з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, у ОСОБА_8 не було.

Тому, суд дійшов висновку, що рішення житлової комісії Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України, оформлене протоколом №7 від 28 серпня 2013 року, про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи, через надання неправдивих відомостей, а також через звільнення з військової служби в запас за сімейними обставинами, є правомірним, обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Приписами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають до задоволення, а заперечення відповідача суд приймає як такі, що відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Житомир), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )

Суддя С.М. Дуляницька