Справа № 400/10009/23
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 р. № 400/10009/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, вул. Фалєєвська, 14,Миколаїв,54001, вул. Миру, 5,с-ще Радісний Сад,Миколаївська обл., Миколаївський р-н,57160

про:визнання бездіяльності протиправною; стягнення 88 345,00 грн; стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 02.08.2022 року; стягнення моральної шкоди в розмірі 40 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області про визнання бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості грошового забезпечення та здійснення повного розрахунку на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби протиправною, стягнення заборгованості грошового забезпечення у сумі 88 345,00 грн., стягнення середнього заробітку за весь час затримки - з 02.08.2022 по день фактичного розрахунку, стягнення

моральної шкоди у сумі 40 000 (сорок тисяч грн.).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність та не виплатив з дня звільнення 02.08.2022 борг по грошовому забезпеченню, не виплатив всі належні суми позивачу, тому відповідно до ст.ст.116,117 КЗпП повинен виплатити середній заробіток з 02.08.2022 по день фактичної виплати боргу. Також внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнає моральну шкоду, оскільки йому не виплачена частина грошового забезпечення за декілька місяців 2022, що призвело до зміни його звичайного укладу життя, необхідністю докладати додаткових зусиль для організації поновлення своїх прав, що причинило тривали психоемоційний дискомфорт, душевні переживання, страждання та незручності.

Відповідач надав суду відзив, в якому зазначив, що з метою виконання рішення суду він звернувся до Центрального органу управління Служби судової охорони з проханням виділити кошторисні призначення для повернення ОСОБА_1 утриманих коштів в сумі 22 183,78 та частину грошового забезпечення в сумі 66161,18. Позивач невірно визначив суму стягнення 88345 грн. та вказав її разом з податками та ЄСВ, які повинні бути перераховані до бюджету.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач у відзиві не надав суду доказів здійснення повного розрахунку грошового забезпечення на момент звільнення позивача, тому позов обґрунтований та належить задовольнити.

Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач проходив службу в територіальному управлінні Служби судової охорони у Миколаївській області на посаді заступника начальника територіального управління зі служби.

Наказом Служби судової охорони від 02.08.2022 № 657 о/с позивача було звільнено зі служби.

18.04.2023 постановою П`ятогог апеляційного адміністративного суду по справі № 400/5182/22 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року було скасовано та прийнято по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправним та скасовано наказ Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області від 23.06.2022р. №108 «Про внесення змін до наказу ТУ ССО у Миколаївській області від 20.05.2022р. №91»,

- визнано протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області щодо позбавлення ОСОБА_1 частини грошового забезпечення, встановленого наказом ДСА України від 26.08.2020р. №384 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони», що було здійснено на підставі наказу від 23.06.2022р. №108 «Про внесення змін до наказу Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області від 20.05.2022р. №91»,

- визнано протиправним та скасовано наказ Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області від 06.07.2022р. №120 «Про результати службового розслідування та притягнення до матеріальної відповідальності».

За результатами розгляду справи № 400/5182/22 суд прийняв рішення про скасування наказу, яким було встановлено позивачу премія за травень 2022 -0% та скасовано наказ на підставі якого з позивача була утримана матеріальна шкода в сумі 22 183,78грн.

На виконання рішення П`ятого адміністративного апеляційного суду від 18.04.2023 по справі № 400/5182/22 фінансово-економічним відділом ТУ Служби зроблено перерахунок грошового забезпечення позивача, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом ДСА України від 26.08.2022 № 384 в сумі 66161,18 грн., з них :

перерахунок премій за травень-червень 2022 року - 18046,45 грн.

перерахунок допомоги на оздоровлення нарахованої у червні 2022 року - 8880,00 грн.

перерахунок одноразової грошової допомоги при звільнені нарахованої у серпні 2022 року - 22558,13 грн.

перерахунок компенсації за невикористані дні відпустки нарахованої у серпні 2022 року - 1564,03 грн.

Перерахунок компенсації податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на

загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 15112,57 грн, а саме :

компенсація ПДФО (18 %) - 9188,75 грн.

єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (22 %) нарахований на премії та допомогу на оздоровлення - 5923,82 грн.

ТУ Служби направило лист (вих.№ 45/06-162 ССО від 08.05.2023) до Центрального органу управління Служби судової охорони з проханням виділити кошторисні призначення для повернення ОСОБА_1 утриманих коштів у сумі 22 183,78 грн. за втрачені матеріальні цінності та частини грошового забезпечення у сумі 66161,18 грн. за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2800 «Інші поточні видатки» (далі- КЕКВ 2800).

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони № 384 від 26.08.2020, затвердженого наказом ДСА України, визначено механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони. Цей Порядок розроблено на виконання статті 165 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 "Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони" (далі Постанова № 289) з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414 "Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці", від 11.08.1995 № 648 "Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах", від 03.01.2013 № 2 "Про встановлення надбавок до посадових окладів державних експертів з питань таємниць та фахівців, які залучаються до підготовки рішень та висновків державних експертів з питань таємниць" та інших нормативно-правових актів, що регулюють питання оплати праці.

Грошове забезпечення співробітникам Служби (далі співробітники) визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення. 5. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби. 6. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 2 4) премія. 7. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги. 8. Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби.

Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Відповідно до ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Згідно зі ст.117 КЗпП у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Стосовно посилання відповідача у відзиві, що позивачем невірно визначена сума боргу, тому що вона вказана разом з податками та зборами, то суд зазначає, що стягненню підлягає з відповідача на користь позивача сума 88345 грн., з якої необхідно буде здійснити відрахування податків та зборів та позивач отримає суму, з якої вже здійснено утримання податків та зборів.

Відповідач не надав суду доказів сплати цієї суми, тому позовні вимоги в цій частині належить задовольнити.

Позивач просить визнати бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області щодо виплати (мабуть мається на увазі невиплати) ОСОБА_1 заборгованості грошового забезпечення та здійснення повного розрахунку на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби протиправною.

Але станом на день звільнення 02.08.2022 сума заборгованості 88345грн. не була нарахована. Сума заборгованості відповідача перед позивачем визначена в розмірі 88345 грн. за наслідками розгляду справи № 400/5182/22, в зв`язку зі скасуванням протиправних наказів відповідача, тому визнавати протиправною бездіяльність щодо невиплати 88345грн. при звільненні немає правових підстав, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку, але розрахунку з позивачем ще не здійснено,заборнованість в сумі 88345 грн. не виплачена, тому позовні вимоги в цій частині є передчасними, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають в цій частині.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає:

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України особа, якій неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдана моральна шкода, має право вимагати відшкодування такої шкоди особою, яка її завдала, за наявності вини останньої.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи ( постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19 (провадження № 61-13787св20).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін інші обставини, які мають істотне значення саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

У справі, що розглядається позивач зазначає, що йому завдано моральної шкоди, яка полягала в тому, що йому не виплачена частина грошового забезпечення за декілька місяців 2022, що призвело до зміни його звичайного укладу життя, необхідністю докладати додаткових зусиль для організації поновлення своїх прав, що причинило тривали психоемоційний дискомфорт, душевні переживання, страждання та незручності.

Позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження обґрунтування цієї позовної вимоги, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Позивач у позові зазначає, що розрахунок судових витрат буде надано додатково, але станом на день розгляду судом справи в порядку письмового провадження він позивачем не наданий, тому судові витрати по справі відсутні.

Позивач просить встановити судовий контроль. Відповідно до ст.382КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлення судового контролю це право суду, тому суд не вбачає підстав для його встановлення.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (вул. Фалєєвська, буд.14, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість грошового забезпечення у сумі 88 345,00 (вісімдесят вісім тисяч триста сорок п`ять грн.).

В решті позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко