Справа № 460/10760/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/10760/23 пров. № А/857/15236/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року (суддя Гудима Н.С, ухвалене в м.Рівне) у справі № 460/10760/23 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023р. Головне управління ДПС в Рівненській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 11940, 19 грн.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року позовну заяву ГУ ДПС в Рівненській області залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, її оскаржив позивач ГУ ДПС в Рівненській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 22.05.2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апелянта зводяться до того, що позовну заяву підписано уповноваженою на такі дії представницею ГУ ДПС в Рівненській області Оленою Чернюк, а відтак в суду першої інстанції не було правових підстав для прийняття оскаржуваної ухвали.

Сторони повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак явки представників до суду не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС в Рівненській області звернулося в суд з зазначеним вище позовом та позовну заяву підписано представником Оленою Чернюк.

Також, на підтвердження повноважень Олени Чернюк до позовної заяви долучено Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого Олена Чернюк має повноваження: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника, з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання позову, визнання позову, відмови від позову, відкликання апеляційних, касаційних скарг).

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є недостатньо для підтвердження повноважень представника апелянта, так як у матеріалах справи немає жодного документа (як-то, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції), який би засвідчував можливість підписанта (Олени Чернюк) діяти від імені позивача за правилами самопредставництва останнього, як і немає підтвердження того, що підписант є адвокатом.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з судом першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ключовим у даній справі є питання достатності Витягу з державного реєстру на підтвердження повноважень особи діяти від імені субєкта владних повноважень в порядку самопредставництва.

Суд зазначає, що вказане питання було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом, який у постановах від 22 липня 2021 року у справі № 280/6557/20, від 09 вересня 2021 року у справі № 200/11717/20-а дійшов висновку, що дія статті 59 КАС України не поширюється на випадки самопредставництва юридичної особи. Інші норми вказаного Кодексу також не вимагають додавання, зокрема до апеляційної скарги, заяви, документів, що підтверджують повноваження відповідного керівника чи іншої особи у випадку самопредставництва юридичної особи. Більш того, правом підпису позовної заяви поданої юридичною особою, суб`єктом владних повноважень, який не є юридичною особою, наділений керівник, уповноважений член виконавчого органу або представник, повноваження якого повинні бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження.

Одночасно, згідно з пунктом 13 частини другої статті 9 Закону № 755-IV у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Встановивши, що згідно з відомостями у державному реєстрі, особа, яка підписала позовну заяву, має повноваження вчиняти дії від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва, суд дійшов висновку, що такі відомості на підтвердження повноважень підписанта є достатнім та належним доказом.

Про те, що витяг з державного реєстру, в якому зазначені відомості про особу, яка підписала процесуальний документ (позовну заяву та/або апеляційну скаргу), як таку, яка може вчиняти дії від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва, є належним і достатнім доказом підтвердження таких повноважень зазначав Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 16 вересня 2021 року у справі № 280/8728/20, від 28 квітня 2022 року у справі № 160/9003/21, від 04 серпня 2022 року у справі № 640/12628/21.

При цьому у постанові від 04 серпня 2022 року у справі №640/12628/21 Верховний Суд також зауважував, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №826/5500/18 сформувала універсальний принцип, зміст якого полягає у тому, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

Крім цього, у постанові від 28 квітня 2022 року у справі № 160/9003/21 Верховний Суд зауважував, що повернення апеляційної скарги з підстав незазначення у ній посадового становища особи, яка підписала апеляційну скаргу, є проявом надмірного формалізму.

Колегія суддів зазначає, що зазначеним висновкам Верховного Суду ухвала суду першої інстанції не відповідає. Матеріали справи не містять доказів вжиття судом першої інстанції заходів задля перевірки наявності у Олени Чернюк повноважень на підписання позовної заяви, якщо суд вважав, що одного Витягу з державного реєстру не достатньо для підтвердження таких.

Разом з тим слід зазначити, що Верховний Суд у своїх постановах притримується єдиної і послідовної позиції щодо належності і достатності як доказу наявності повноважень у особи діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва Витягу з державного реєстру, в якому зазначені відомості про особу, яка підписала процесуальний документ.

Згідно з частиною першою статті 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими ; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За наведеного правового регулювання та обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

/Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 320, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду про залишення позову без розгляду від 22 травня 2023 року у справі № 460/10760/23 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 24.10.2023 року