Справа № 753/16569/23
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/157/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання Змієвською А.С.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2 батальйону 1 роти старшого сержанта поліції Пономаренка Ігоря Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з адміністративним позовом до інспектора 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в м. Києві старшого сержанта поліції Пономаренко І.М., у якій просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7682886 від 07.09.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 07.09.2023 інспектором патрульної поліції Пономаренком І.М. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, ніби то здійснив рух ліворуч де дозволено лише рух прямо, тим самим порушив вимогу знаку 5.16 й порушив п. 33 ПДР України. Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Інспектор зупинив позивача при повороті з лівого ряду з Харківської площі на Бориспільське шосе у бік Борисполя та пояснив, що перед перехрестям висить знак, що приписує рух тільки прямо, а знаки розмітки на дорозі, що дозволяють поворот наліво не мають сили, так як припис знака є пріоритетним. Здається, навіть показав сам знак із трьома прямими стрілками, чим і переконав зупинити розгляд та передати документи для оформлення протоколу. Через короткий час інспектор повернув позивачеві документи та постанову з роз`ясненням строків оплати штрафу та оскарження, після чого позивач поїхав далі до м. Бориспіль. Після повернення до м. Києва позивач виявив, що знак 5.16 дозволяє поворот наліво з двох крайніх рядів. Інші знаки 5.16 знаходяться на значній відстані від місця, з якого було здійснено поворот, а знак, який вказує на рух тільки прямо по трьох смугах знаходиться ліворуч метрів на 50 від місця повороту. Таким чином, не погоджуючись із рішенням інспектора, позивач звертається до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 19.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, залучено Департамент патрульної поліції в якості відповідача, відповідно до ст. 269 КАС України, відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

05.10.2023 до суду надійшов відзив від представника Департаменту патрульної поліції, в якому зазначено, що під час несення служби 07.09.2023 екіпажем патрульної поліції РУБІН 208 ( Пономаренко І.М. , Остроголовий М.І. ) було виявлено автомобіль «Тойота Пріус», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухаючись по Харківському шосе при виїзді на шосе Бориспільське перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 та порушив вимогу дорожнього знаку 5.16, після чого був зупинений. Факт руху автомобіля було зафіксовано за допомогою камери комплексної системи відео спостереження «Безпечне місто», яка розташована за адресою: перехрестя пр. М. Бажана - шосе Харківське у м. Київ 10.10.40.31. Інспектором за сукупними проявами об`єктивного складу, що визначені ч. 1 ст. 122 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням оцінив докази що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення, за результатами чого виніс постанову, оформлену відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації позивачем права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. За таких обставин відсутні підстави для скасування постанови.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з боді-камери № 472255 та з камери комплексної системи відео спостереження «Безпечне місто», суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 07.09.2023 інспектором 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в м. Києві старшим сержантом поліції Пономаренко Ігорем Миколайовичем складено постанову серії ЕАТ № 7682886 відносно ОСОБА_1 , якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.2).

Із вказаної постанови вбачається, що 07.09.2023 о 08-35 год. в м. Києві на Харківському шосе 201 водій керуючи транспортним засобом здійснив рух ліворуч де дозволено рух лише прямо, чим порушив вимогу дорожнього знаку 5.16, камера 472255, чим порушив п. 33 ПДР.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що позивач, у порушення п. 33 Правил дорожнього руху знаків 5.16, здійснив рух ліворуч де дозволено рух лише прямо.

Згідно п. 33 ПДР України, інформаційно-вказівний дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті та дозволені напрямки руху по кожній з них. Дія знаків 5.16 встановлених перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З відеозапису з боді-камери № 472255 не вбачається, з якої смуги для руху було здійснено поворот ліворуч водієм автомобіля «Тойота Пріус», д.н.з. НОМЕР_1 , та який саме дорожній знак було ним порушено, оскільки інспектор поліції знаходився на досить великій відстані за розміщеними дорожніми знаками та більша частина камери була закрита його одягом.

З відеозапису з камери комплексної системи відео спостереження «Безпечне місто» 10.10.40.31 вбачається, що водій автомобіля «Тойота Пріус», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив поворот ліворуч із смуги на якій розміщена дорожня розмітка про рух прямо та поворот ліворуч. Дорожнього знаку 5.16, про порушення вимог якого зазначено у оскаржуваній постанові, на вказаному відеозаписі також не видно, оскільки камера розміщена за дорожнім знаком. Разом з тим, із вказаного відеозапису вбачається, що позивач у порушення ПДР перед поворотом ліворуч перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.11, про що також зазначено у відзиві на позовну заяву.

Однак, оскаржувана позивачем постанова не містить опису обставин справи, суть правопорушення, викладена в ній не містить даних про порушення дорожньої розмітки 1.11, до постанови не додано жодних належних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у порушенні ним п. 33, знаку 5.16 ПДР, за яке він притягнутий до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів, які б свідчили про те, що позивач здійснив поворот ліворуч зі смуги для руху, яка передбачає лише рух прямо, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами статті 48 КАС України, суд встановивши, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (ч.7 ст.48 КАС України.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас суд зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Приймаючи до уваги те, що належним відповідачем у даній справі є саме Департамент патрульної поліції, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо відповідача Департаменту патрульної поліції, відмовивши у їх задоволенні щодо відповідача - інспектора поліції Пономаренко І.М.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі № 127/6881/17 та від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Керуючись ст. ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 122 ч. 3, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 132, 139, 242 - 247, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора патрульної поліції 2 батальйону 1 роти старшого сержанта поліції Пономаренка Ігоря Миколайовича в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7682886 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 19.10.2023.