Справа № 160/22934/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 жовтня 2023 року Справа № 160/22934/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі клопотання представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.04.2017 року № 1549 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.04.2017 року № 138 о/с «По особовому складу», яким звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 ;

- поновити на посаді начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Дніпровського відділу поліції, майора поліції ОСОБА_1 з 19.04.2017 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.04.2017 року по день винесення рішення у даній справі;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Дніпровського відділу поліції, майора поліції ОСОБА_1 та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою суду від 18.09.2023 р., після залишення ухвалою суду від 15.09.2023 р. даної позовної заяви без руху, було відкрито провадження в адміністративній справі № 160/22934/23.

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду -задоволено.

Поновлено позивачу строк звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24.10.2023 року представником відповідача - Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області, у поданому на адресу суду відзиві від 24.10.2023 р., також заявлено клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язати вчинити певні дії - без розгляду, в порядку ст.240 КАС України, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем пропущено строк звернення з позовом до адміністративного суду в частині вищезазначених позовних вимог.

Заявник зазначає, що ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції ще 18 квітня 2017 року, відповідно до наказу ГУНП від 18.04.2017р. № 138 о/с. При цьому, позивач з 07.04.2017р. не виходив на службу без поважних причин та під час службового розслідування встановити місцезнаходження позивача не надалося можливим.

Крім цього, в позовній заяві зазначено: «14.04.2017 року ОСОБА_1 було оголошено у розшук, в зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування».

Таким чином, у зв`язку з переховуванням ОСОБА_1 від органів досудового розслідування та не виходу на службу без поважних причин наказ ГУНП від 18.04.2017р. №138 о/с не був доведений останньому під підпис. При цьому, позивач з 18.04.2017р. грошове забезпечення від ГУ НП не отримував та на службу не виходив.

Заявник також зазначає, що представнику позивача, разом із відповіддю ГУ НП від 11.07.2023р. №1/Б-32/аз/103/05-2023, 13.07.2023 р. під підпис було вручено копію наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.04.2017 р. №1549 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП» в тому числі щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.04.2017 року №138 о/с «По особовому складу», яким звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 , довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 під час служби в поліції та трудову книжку останнього.

На підставі означеного, представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області просить суд залишити позовну заяву без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язати вчинити певні дії, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, визначеного нормою ст.122 КАС України.

Вирішуючи заявлене клопотання, проаналізувавши норми КАС України, суд дійшов таких висновків.

Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 123 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.04.2017 року № 1549 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.04.2017 року № 138 о/с «По особовому складу», яким звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 ; поновлення на посаді начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Дніпровського відділу поліції, майора поліції ОСОБА_1 з 19.04.2017 року; стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.04.2017 року по день винесення рішення у даній справі; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Дніпровського відділу поліції, майора поліції ОСОБА_1 та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Суд зазначає, що при зверненні до суду, позивачем у даній справі надавалось клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Так, ухвалою суду від 18.09.2023 р. клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. Поновлено позивачу строк звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою. Відкрито провадження в адміністративній справі № 160/22934/23.

Крім того, суд зазначає, що останнім не було передбачено застосування до позовної заяви поданої ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язати вчинити певні дії, суто формального підходу, та, як наслідок перешкоджання доступу до суду.

Суд, враховуючи ст.55 Конституції України, відповідно до змісту якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, надав позивачу реалізувати своє право на звернення до суду шляхом відкриття провадження у справі ухвалою суду від 25.09.2023 р., та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами для вирішення даної позовної заяви по суті, враховуючи підставу, на яку позивач посилається, як на істотну для справи обставину, а також зважаючи на необхідність відсутності суто формального підходу при призначенні, розгляді і вирішенні справ з огляду на пропуск відповідного строку звернення до суду.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. у справі №204/5502/17 (2-а/204/208/17) (адміністративне провадження №К/9901/22212/18), в якій зазначається наступне.

Верховний Суд України в постанові від 11 вересня 2017 року, ухваленій за заявою про перегляд судових рішень з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, зазначив, що у справі, що розглядається, рішенням Європейського суду з прав людини встановлено порушення національним судом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права підприємства-заявника на доступ до суду, оскільки Вищий господарський суд України при розгляді повторної касаційної скарги ТОВ Фріда виявив надмірний формалізм, повертаючи скаргу без розгляду у зв`язку пропуском строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку, і безпідставно не дав оцінки супровідному листу підприємства-заявника, в якому містилося клопотання продовжити відповідний строк і розглянути по суті касаційну скаргу.

Враховуючи викладене вище, суд не знайшов правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Водночас, суд зазначає, що у поданому відзиві представник відповідача зазначає про неможливість надання до суду матеріалів службового розслідування відносно ОСОБА_1 , та посилається на те, що означені матеріали були знищенні шляхом спалювання, що підтверджується актом від 12.07.2022 р. №20/20-1008, проте, такого акту до відзиву не додано.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Приписами ч. 3 ст. 80 КАС України визначено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 6 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Суд зазначає, що для повного та всебічного розгляду справи та з метою ухвалення законного та обґрунтованого рішення у даній адміністративній справі, суд вважає за необхідне витребувати у відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області копію акту від 12.07.2022 р. №20/20-1008 для долучення до матеріалів справи.

На підставі означеного вище, роз`яснити відповідачу, що згідно з вимогами ч. 8 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу або повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, суд може постановити ухвалу про стягнення штрафу в дохід Державного бюджету України з відповідної особи.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 80, 122, 123, 240, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язати вчинити певні дії - відмовити.

Витребувати у відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області наступні докази, а саме: копію акту від 12.07.2022 р. №20/20-1008 для долучення до матеріалів справи, відповідно до вимог ст. ст. 6, 72, 73, 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Витребувані документи надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк протягом 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити сторонам, що згідно з вимогами ч. 8 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу або повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, суд може постановити ухвалу про стягнення штрафу в дохід Державного бюджету України з відповідної особи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька