Справа № 160/19472/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи у колгоспі ім. Богдана Хмельницького з 10.06.1979 по 03.02.1980 та період навчання у Павлоградській технічній школі ДТСААФ з 01.09.1979 по 28.01.1980;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 09.05.2023.
Ухвалою суду від 08.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Разом з відзивом відповідачем заявлено клопотання про залучення співвідповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
З приводу цього клопотання суд зазначає, що оскаржуване рішення прийнято ГУ ПФУ в Полтавській області та жодним чином не зачіпає права та обов`язки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Крім того, до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у позивача відсутні позовні вимоги.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 60 років, 09.05.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Полтавській області.
Рішенням від 16.05.2023 №11 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком. У рішенні вказано, що до страхового стажу позивача не зараховано: ??згідно з записом трудової книжки від 10.06.1979 № НОМЕР_1 період роботи з 10.06.1979 по 03.02.1980, оскільки відсутній номер та дата наказу про прийняття; ??період навчання з 01.09.1979 по 28.01.1980 згідно з свідоцтвом про навчання від 28.01.1980 №284964 та від 04.03.1981 №029788, оскільки згідно зі статтею 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховуються види трудової діяльності: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах 1 на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж позивача становить 28 років 05 місяців 04 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у призначення йому пенсії за віком, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV

Відповідно до частини статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 62 Закону № 1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 10.06.1979 міститься наступні записи (мовою оригіналу):

Совхоз им. Б. Хмельницкого:

№1:10.06.1979 принят на работу в автопарк в качестве тракториста;

№2: 04.02.1980 переведен в автопарк в качестве водителя;

№3: 08.05.1980 уволен с работы в связи с уходом в Советскую Армию.

Станом на час вчинення вказаних записів порядок ведення трудових книжок був регламентований (мовою оригіналу) Инструкцией о порядке ведения трудовых книжек на предприятиях, в учреждениях и организациях, затвердженою постановлением Госкомтруда СССР від 20.06.1974 № 162, якою було визначено наступне:

«2.1. Заполнение трудовых книжек и вкладышей к ним производится на языке союзной, автономной республики, автономной области, автономного округа, на территории которых расположено данное предприятие, учреждение, организация, и на официальном языке СССР.

2.2. Заполнение трудовой книжки впервые производится администрацией предприятия в присутствии работника не позднее недельного срока со дня приема на работу.

2.3. Все записи в трудовой книжке о приеме на работу, переводе на другую постоянную работу или увольнении, а также о награждениях и поощрениях вносятся администрацией предприятия после издания приказа (распоряжения), но не позднее недельного срока, а при увольнении - в день увольнения должны точно соответствовать тексту приказа (распоряжения).

Записи производятся арабскими цифрами (число и месяц двузначными). Например, если рабочий или служащий принят на работу 5 января 1984 г., в графе 2 трудовой книжки ранее установленного образца (1938 г.) записывается: "1984.05.01", в трудовых книжках, выданных после 1 января 1975 г.: "05.01.84".

Записи производятся аккуратно, перьевой или шариковой ручкой, чернилами черного, синего или фиолетового цвета.».

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що запис про прийняття на роботу заноситься до трудової книжки лише після видання відповідного наказу; обов`язок належного оформлення записів у трудові книжці покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Отже, запис №1:10.06.1979 «принят на работу в автопарк в качестве тракториста» міг бути здійснений лише після видання відповідного наказу.

Суд зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Суд звертає увагу, що відповідачем зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 04.02.1980 (запис №2 трудової книжки) в совхозі імені Б. Хмельницького. Тобто відповідач не заперечує факт того, що позивач дійсно працював в цьому совхозі.

Здійснивши співставлення інформації, зазначеної у проаналізованих документах та з урахуванням того, що недоліки в оформленні документі не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації права на пенсійне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в совхозі ім. Б. Хмельницького з 10.06.1979 по 03.02.1980.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1979 по 28.01.1980, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту "д" частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

До матеріалів справи долучена копія свідоцтва НОМЕР_3 , з якого випливає, що ОСОБА_1 з 01.09.1979 по 28.01.1980 навчався по програмі водій-механік автомобільного крану в (мовою оригіналу) «Всесоюзное ордена красного знамени добровольное общество содействия армии, авиации и флоту».

Суд зазначає, що «Всесоюзное ордена красного знамени добровольное общество содействия армии, авиации и флоту» не є навчальним закладом, отримання освіти у якому зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Крім того, суд зауважує, що період навчання з 01.09.1979 по 28.01.1980 перетинається з періодом роботи у совхозі ім. Богдана Хмельницького з 10.06.1979 по 03.02.1980, який судом зараховано до страхового стажу роботи позивача.

Отже, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо зарахування періоду навчання з 01.09.1979 по 28.01.1980 до страхового стажу позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про передчасність та протиправність відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком.

Відтак, рішення від 16.05.2023 №11, є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що на час звернення позивача за призначенням пенсії (09.05.2023) позивач досяг пенсійного віку 60 років та мав страховий стаж більше 29 років (28 років 05 місяців 04 днів визнаний відповідачем та період з 10.06.1979 по 03.02.1980 додатково зарахований судом), внаслідок чого позивач набув право на призначення пенсії за віком.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню та з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи у совхозі ім. Богдана Хмельницького з 10.06.1979 по 03.02.1980 та призначити позивачеві пенсію за віком.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 , є такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією № від 24.05.2023.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області, рішенням якого порушені права ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (адреса: вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13967927) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.05.2023 №11 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у совхозі імені Богдана Хмельницького з 10.06.1979 по 03.02.1980.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 09.05.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар