Справа № 440/6379/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 р. Справа № 440/6379/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 (ухвалене суддею С.С. Сич) по справі № 440/6379/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не здійснення з 01.12.2022 перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідки ПрАТ "АвтоКрАЗ" № 8474 від 27.12.2011 про фактично отриману заробітну плату за роботу в зоні відчуження у розмірі 1260,68 крб., відповідно до п.п. 6, 8 п.1 змін (набрали чинності 01.12.2022), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1307 від 09.12.2021 до постанов Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1307 від 09.12.2021 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 та № 886 від 26.09.2012 "; визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № о/р 56 від 07.02.2023 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № о/р 56 від 15.03.2023, якими відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, згідно довідок про заробітну плату в зоні відчуження в 1986 році, виданих ПрАТ "АвтоКрАЗ" за № 8474 від 27.12.2011 та № 83 від 02.03.2023, про фактично отриману заробітну плату за роботу в зоні відчуження у травні - 10,17 крб.; червні - 742,72 крб.; липні - 507,79 крб. у загальному розмірі 1260,68 крб. за період з 31.05.1986 по 23.07.1986; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.12.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до відомостей довідок про заробітну плату в зоні відчуження в 1986 році, виданих ПрАТ "АвтоКрАЗ" за № 8474 від 27.12.2011 та № 83 від 02.03.2023, про фактично отриману заробітну плату за роботу в зоні відчуження: у травні - 10,17; червні - 742,72 крб.; липні - 507,79 крб. у загальному розмірі 1260,68 крб. за період з 31.05.1986 по 23.07.1986, який враховується під час обчислення пенсії відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1307 від 09.12.2021 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 та № 886 від 26.09.2012" та відповідно до ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Полтавською облдержадміністрацією 20.02.2019.

Згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_2 № 1533 від 27.1.1992, ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.06.1986 по 22.07.1986 в складі Військової частини НОМЕР_2 працював в зоні відчуження в червні 22 дні та в липні 22 дні.

Позивач є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 08.12.2010.

ОСОБА_1 з 19.11.2008 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується протоколом № 257 від 13.03.2009.

З 08.12.2010 позивачу призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, що підтверджується розпорядженням № 805556 від 05.01.2011.

13.12.2022 позивач подано заяву про перерахунок пенсії, з урахуванням довідки № 8474 від 27.12.2011, за результатами розгляду якої, листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 23.12.2022 позивача повідомлено, що заробіток, одержаний за роботу в зоні відчуження за період з 31.05.1986 по 22.07.1986 згідно довідки №8474 від 27.12.2011 не був взятий до уваги при обчисленні пенсії, оскільки за результатами позапланової перевірки ВАТ Холдінгової компанії "АвтоКРАЗ" були виявлені недоліки. Так, по особовому рахунку та в довідці тарифна ставка складає 114 крб. 60 коп., збережена заробітна плата за період знаходження на військових зборах складає 539 крб. 11 коп. У довідці за період з 01.06.1986 по 22.07.1986 виплачена заробітна плата 1260 крб. 68 коп., оплата праці в зоні відчуження вказана 721 крб. 57 коп., де відсутній розрахунок оплати праці за дні роботи в зоні відчуження з урахуванням коефіцієнта кратності тарифної ставки оплати труда, залежно від зони небезпеки, в якій працювала особа. Загальну суму за роботу зоні відчуження перевірити неможливо, не враховані первинні документи для обчислення згідно копії довідки Міністерства оборони Галузевого архіву за №44268/1 від 12.2008, де вказана зона перебування та кількість днів. Також не надані первинні документи (особові рахунки, табуляграми) для підтвердження правильності видачі довідки № 8474 від 27.12.2011. Пояснює, що за таких умов для обчислення пенсії з урахуванням довідки № 8474 від 27.12.2011 підстави відсутні.

02.02.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, у якій просив перерахувати пенсію, у зв`язку із зміною надбавки, та пакетом документів, перелік яких міститься у розписці-повідомленні, у тому числі із довідкою ВАТ Холдінгової компанії "АвтоКрАЗ" № 8474 від 27.12.2011.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 02.02.2023 та поданий пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ в Миколаївській області.

07.02.2023 ГУ ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення № о/р НОМЕР_4 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії згідно з заявою від 02.02.2023, у зв`язку із тим, що в довідці про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження, від 27.12.2011 № 8474, відсутня необхідна інформація про заробіток за роботу в зоні відчуження за фактично відпрацьований час.

13.03.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, у зв`язку із зміною надбавки, надавши, у тому числі довідку ПрАТ "Авто КРАЗ" від 02.03.2023 № 83.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 13.03.2023 та поданий пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ в м. Києві.

15.03.2023 року ГУ ПФУ в м. Києві прийнято рішення О/р № 56 про про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з відсутністю законних підстав, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 разом із заявою від 13.03.2023 надано довідку № 83 від 02.03.2023 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках за період з 31.05.1986 - 23.07.1986, в якій відсутній розрахунок бухгалтера за вказаний період (додатково зазначено, що первинні документи про роботу в зоні відчуження не збереглися), відтак підстави для перерахунку відсутні.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.02.2023 № о/р НОМЕР_4 та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15.03.2023 № о/р НОМЕР_4 , позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що довідки ВАТ Холдінгової компанії "АвтоКрАЗ" № 8474 від 27.12.2011 та ПрАТ "Авто КРАЗ" № 83 від 02.03.2023 не містять необхідних та достовірних відомостей про заробітну плату позивача за роботу в зоні відчуження в 1986 році, розмір заробітної плати, вказаний в спірних довідках, не є тими сумами, які фактично були виплачені позивачу за наслідками його роботи в зоні відчуження, і такі відомості не підтверджені розрахунковими документами (відомостями), що унеможливлює їх врахування при обчисленні пенсії, тому правові підстави для зобов`язання відповідачів здійснити з 01.12.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до відомостей довідок про заробітну плату в зоні відчуження в 1986 році, виданих ВАТ Холдінгової компанії "АвтоКрАЗ" № 8474 від 27.12.2011 та ПрАТ "Авто КРАЗ" № 83 від 02.03.2023 відсутні, а оскаржувані рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № о/р 56 від 07.02.2023 та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № о/р 56 від 15.03.2023 ґрунтуються на вимогах законодавства України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно із ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в подальшому - Закон № 1058-IV), перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42, ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.11.1991 (в подальшому - Закон № 796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Згідно із ст. 9 Закону № 796-XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до ст. 10 Закону № 796-XII, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно із примітки "*" тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 54 Закону № 796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Отже, особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та є інвалідами ІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до статті 54 Закону № 796-XII мають право на пенсію по інвалідності та можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Судовим розглядом встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності як інвалід другої групи, відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23.11.2011 (в подальшому - Порядок № 1210), механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п. 2 Порядку № 1210).

Згідно з п.п. 3 п. 3 Порядку № 1210, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати (доходу), яку (який) вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата (дохід) для розрахунку пенсії не може бути нижчою (нижчим) від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно із п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Отже, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Судовим розглядом встановлено, що згідно довідки ВАТ Холдінгової компанії "АвтоКрАЗ" № 8474 від 27.12.2011, ОСОБА_1 перебував на військових зборах з 31.05.1986 по 22.07.1986, а згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 23.12.2008 за № 44268/1 йому за роботу в населених пунктах зони відчуження с. Окопи з 01.06.1986 по 22.07.1986 по місцю роботи ХК "АвтоКрАЗ" на посаді водія з посадовим окладом (тарифною ставкою) 114-60 крб. по особовому рахунку за 1986 рік виплачена заробітна плата в сумі 1260 крб. 68 коп. Дані щодо оплати за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами), з урахуванням зони безпечності (дата, зона, кількість днів годин, кратність, доплата за роботу в понаднормовий час, доплата за роботу у вихідні та святкові дні) відсутні. Наведено алгоритм розрахунку середньоденної заробітної плати за основним місцем роботи, з якої визначено збережену середню зарплату за період знаходження на військових зборах. Оплата праці в зоні відчуження вказана 721 крб. 57 коп., водночас зазначено, що первинні документи про роботу в зоні відчуження не збереглися, тому виділити дату, кількість днів та годин перебування в зоні відчуження, номер зони, кратність, доплату за понаднормовий час, премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні, доплату за вихідні та святкові дні вказати неможливо.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Кременчуці за результатами позапланової перевірки Відкритого акціонерного товариства Холдінгової компанії "АвтоКрАЗ", достовірності видачі довідки про заробітну плату в населених пунктах зони відчудження Чорнобильської АЕС на ОСОБА_1 за період з 01.06.1986 по 22.07.1986, складено акт № 149 від 14.03.2012, у якому зазначено, що перевіркою встановлено, що згідно копії довідки Міністерства оборони галузевого архіву за № 44268/1 ОСОБА_1 перебував в населених пунктах зони відчуження з 01.06.1986 р. по 22.07.1986 р.: в червні 1986 р. - 23 дні, в липні 1986 р.- 22 дні. По особовому рахунку та в довідці тарифна ставка складає 114 крб. 60 коп., збережена заробітна плата за період знаходження на військових зборах складає 539 крб. 11 коп. В довідці гр. ОСОБА_1 за періоди з 01.06.1986 по 22.07.1986 виплачена заробітна плата 1260 крб. 68 коп., оплата праці в зоні відчуження вказана 721 крб. 57 коп., де відсутній розрахунок оплати праці за дні роботи в зоні відчуження з урахуванням коефіцієнта кратності тарифної ставки оплати труда, залежно від зони небезпеки, в якій працювала особа. Загальну суму за роботу зоні відчуження перевірити неможливо, не враховані первинні документи для обчислення згідно копії довідки Міністерства оборони Галузевого архіву за № 44268/1 від 12.2008, де вказана зона перебування та кількість днів. Зроблено висновок про те, що перевірена довідка № 8474 від 27.12.2011 по факту роботи в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської АЕС з 01.06.1986 по 22.07.1986, а дані викладені у довідці відповідають даним первинних документів ВАТ ХК "АвтоКрАЗ".

Згідно із довідкою ПрАТ "Авто КРАЗ" № 83 від 02.03.2023, ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження з 31.05.1986 по 23.07.1986 по місцю роботи ПрАТ "Авто КРАЗ", на посаді водія з тарифною ставкою 114 крб. 60 коп. при 8-годинному робочому дні по особовому рахунку за 1986 рік виплачена заробітна плата в сумі 1260 крб. 68 коп. Дані щодо оплати за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з урахуванням зони безпечності (дата, зона, кількість днів годин, кратність, доплата за роботу в понаднормовий час, доплата за роботу у вихідні та святкові дні) відсутні. Оплата праці в зоні відчуження вказана 721 крб. 57 коп., водночас зазначено, що первинні документи про роботу в зоні відчуження не збереглися, тому виділити дату, кількість днів та годин перебування в зоні відчуження, номер зони, кратність, доплату за понаднормовий час, премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні, доплату за вихідні та святкові дні вказати неможливо.

Галузевим державним архівом Міністерства оборони України видано ОСОБА_1 . архівну довідку № 08-6350 від 30.07.2018 про те, що за архівними документами військової частини НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період 01.06.1986 (наказ № 58) по 22.07.1986 (наказ № 45) та відповідно до наказів командира в/ч НОМЕР_2 по особовому складу частини, які виконували особливо важливі та небезпечні для життя роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплатити грошове забезпечення (розмір не зазначений, за червень місяць 1986 р. (кількість днів): 21. ОСОБА_2 (так по тексту) О.В. (ініціали не розшифровані) - 3 зона - 21 день, 2 зона - 2 (наказ №118 від 01.08.86 р.); за липень місяць 1986 р. (кількість днів):..108 Рядовий ОСОБА_1 (ініціали не розшифровані)- особлива (№ зони не вказаний) - 4, 2 зона - 11, зона (№ зони не зазначений) - 7 (наказ №128 від 30.08.86 р.). Відомості про тривалість робочого дня відсутні. Отримав дозу опромінення: 7 (сім) 061 (одиниця виміру не зазначена). Місце дислокації частини за вказаний період: м. Лубни, з 08.06.86 р. - с. Окопи. Підстава: ф. 623, оп. 23477, д. 6 л. 13, оп. 23497 р. 1,2, оп. 3038 д.1 л. 44. Примітка: кратність оплати не відображена. Довідки про кратність оплати видавалися командиром частини в частині один раз. Копії довідок про кратність оплати на зберігання в архів не надходили /а.с. 21/.

Отже, у порушення вимог пункту 7 Порядку № 1210 довідка ВАТ Холдінгової компанії "АвтоКрАЗ" №8474 від 27.12.2011 та довідка ПрАТ "Авто КРАЗ" від 02.03.2023 №83 не містять заробітної плати (доходу), яку (який) позивач одержував за основним місцем роботи з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).

Постановою Ради міністрів Української РСР та Української республіканської Ради професійних спілок "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища" від 10 червня 1986 року № 207-7 установлено, що оплата праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій, першій зони небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3-, 2- кратному розмірі, понад розмір середньомісячної заробітної плати, виходячи із тарифної ставки (окладу), установленого за основним місцем роботи.

Працівникам і службовцям, відрядженим у зону ЧАЕС та призваним на військові збори, за якими зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна зарплата, відповідно до абзацу 4 підпункту 1 пункту 1 постанови №207-7, працю оплачували у ІІІ, ІІ та І зонах небезпеки у 4-, 3-, та 2-кратному розмірі, виходячи із тарифної ставки за основним місцем роботи, тобто на одну кратність менше, оскільки за основним місцем роботи за ними зберігається середня зарплата. А тому загальний показник кратності не може перевищувати 5-кратний розмір у найвищій ІІІ зоні небезпеки.

Форма Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України № 644 від 12.10.2012.

Таким чином, із урахуванням вищевикладеного, довідка ПрАТ "Авто КРАЗ" № 83 від 02.03.2023 не містить всіх необхідних відомостей, що передбачені Наказом Міністерства соціальної політики України № 644 від 12.10.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України № 1808/22120 від 29.10.2012, зокрема, у довідці відсутні відомості про виплачену заробітну плату з урахуванням коефіцієнта, відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986 "Об условиях оплаты труда и материального обеспечения работников предприятий, организаций и учреждений, занятых на работах, связанных с ликвидацией последствий аварии на Чернобыльской АЭС и предотвращением загрязнения окружающей среды", оскільки у довідці відсутні дані про дату, зону небезпеки, кількість днів годин, денну (годинну) тарифну ставку, кратність, доплату за роботу у надурочний час, доплату за роботу у вихідні та святкові дні, тощо.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції, що довідки ВАТ Холдінгової компанії "АвтоКрАЗ" № 8474 від 27.12.2011 та ПрАТ "Авто КРАЗ" № 83 від 02.03.2023 не містять необхідних та достовірних відомостей про заробітну плату позивача за роботу в зоні відчуження в 1986 році, розмір заробітної плати, вказаний в спірних довідках, не є тими сумами, які фактично були виплачені позивачу за наслідками його роботи в зоні відчуження, проте такі відомості не підтверджені розрахунковими документами (відомостями), що унеможливлює їх врахування при обчисленні пенсії, тому правові підстави для зобов`язання відповідачів здійснити з 01.12.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до відомостей довідок про заробітну плату в зоні відчуження в 1986 році, виданих ВАТ Холдінгової компанії "АвтоКрАЗ" № 8474 від 27.12.2011 та ПрАТ "Авто КРАЗ" № 83 від 02.03.2023 відсутні, а оскаржувані рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № о/р 56 від 07.02.2023 та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № о/р 56 від 15.03.2023 ґрунтуються на вимогах законодавства України.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі № 440/6379/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич