Справа № 440/13827/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/13827/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі письмового звернення від 11.09.2023 та довідки про розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 05.03.2019, виготовленої УФЗБО ГУНП в Полтавській області з урахуванням сум індексації грошового забезпечення за останні 24 календарних місяці перед звільненням зі служби в поліції;

зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області здійснити з 11.09.2023 перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення на підставі письмового звернення від 11.09.2023 та довідки про розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 05.03.2019, виготовленої УФЗБО ГУНП в Полтавській області, з урахуванням сум індексації грошового забезпечення за останні 24 календарних місяці перед звільненням зі служби в поліції, та виплатити заборгованість з урахуванням раніше сплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що індексація є складовою грошового забезпечення поліцейських, а тому відмова пенсійного органу у перерахунку його пенсії з урахування індексації грошового забезпечення є безпідставною та порушує його право на належний соціальний захист.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 36/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що індексація не відноситься до визначених законом видів грошового забезпечення, що враховуються для обчислення та перерахунку пенсій особам на підставі норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи

Позивач до 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 - у Національній поліції, що сторони не заперечували.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 05.03.2019 №104 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) /а.с. 13/.

З 08.03.2019 позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" /а.с. 38/.

Пенсійна виплата обчислена виходячи з 60% грошового забезпечення у розмірі 10713,61 грн, у складі якого не врахована фактично нарахована та виплачена позивачу за 24 останніх календарних місяці перед звільненням сума індексації грошового забезпечення /а.с. 38, 42-44/.

Листом від 04.09.2023 вих.№239аз ГУНП в Полтавській області надало позивачу довідку про розмір нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з квітня 2017 року по березень 2019 року /а.с. 16, у т.ч. зі звороту/.

11.09.2023 представник позивача звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення /а.с. 19-20/. До заяви позивач додав копії довідки про виплату індексації, виготовленої УФЗБО ГУНП в Полтавській області.

Листом від 15.09.2023 ГУПФ України в Полтавській області повідомило представника позивача про відсутність підстав для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення /а.с. 21/.

Не погоджуючись з такою позицією пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно преамбули цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на (...) службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції (...).

У силу частини другої статті 1 Закону №2262-ХІІ військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18 Закону України від 05.10.2000 №2017-ІІІ "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" (надалі - Закон №2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності /частина друга статті 19 Закону №2017-ІІІ/.

У силу частини п`ятої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі - Закон №1282-ХІІ).

За змістом статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

У силу статті 2 названого Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується наявності підстав для врахування при обчисленні пенсії позивача отриманої ним у період проходження служби у поліції індексації грошового забезпечення.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний суд у складі судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.04.2019 у справі №638/9697/17 зазначив, що незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10.03.2015 (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом №2262-ХІІ. Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

Вказаний правовий висновок також відображений у постанові Верховного Суду від 26.08.2021 у справі №240/7853/19.

Та обставина, що позивач не є військовослужбовцем, а проходив службу у поліції, на переконання суду, не впливає на можливість врахування наведених вище висновків Верховного Суду під час розгляду цієї справи, адже пенсійне забезпечення як військовослужбовців, так і поліцейських урегульоване положеннями одного закону - Закону №2262-ХІІ.

Суд враховує, що положення частини п`ятої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" містять відсилочну норму про те, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Таким законом є Закон №1282-ХІІ.

А тому, індексація грошового забезпечення поліцейських має враховуватись при обчисленні розміру їх пенсії.

До того ж, Верховний Суд у постанові від 12.09.2023 у справі №640/4392/22 дійшов висновку, що особи, які отримують пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум отримуваної ними індексації доходів.

Зі змісту залученої до матеріалів справи довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Полтавській області про розмір нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 05.03.2019 /а.с. 16, зі звороту/, суд встановив, що індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 у спірний період мала постійний характер, однак не врахована при обчисленні йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, про що свідчать залучені до матеріалів справи копії протоколу про призначення пенсії, грошового атестата та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 місяці служби підряд перед місцем звільнення /а.с. 34, 42-44/.

Тож позивач має право на перерахунок його пенсії з 11.09.2023 з урахуванням індексації грошового забезпечення.

З приводу обраного позивачем способу захисту прав шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача суд вважає за необхідне зазначити, що дії є активною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, які виражаються у прийнятті рішень або інших активних формах здійснення наданих повноважень, у зв`язку із чим в подальшому виникає публічно-правовий спір. У свою чергу, бездіяльність є формою пасивної поведінки.

У спірних відносинах представник позивача звертався до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Полтавській області про розмір нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 05.03.2019, а відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку, тобто вчинив дії, що за вищенаведених обставин слід визначити протиправними.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, виходячи з положень частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУПФ України в Полтавській області щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з урахуванням отриманої ним індексації грошового забезпечення, зобов`язавши пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 11.09.2023 з урахуванням сум індексації грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням, зазначених у довідці Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Полтавській області про розмір нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 05.03.2019, а також виплатити заборгованість з урахуванням раніше сплачених сум.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково з одночасним виходом за межі позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, оскільки є особою з інвалідністю другої групи /а.с. 12/.

Разом з цим, представник позивача просив відшкодувати витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, розмір яких оцінив у 4000,00 грн.

Стаття 134 КАС України установлює, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин другої - сьомої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України.

На обґрунтування заявлених позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ним надано: копію договору про надання правової допомоги від 30.08.2023, укладеного з адвокатом Глушком С.М., умовами якого передбачено, що обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару з розрахунку 500,00 грн за одну годину роботи адвоката (пункт 3.1.); попереднього розрахунку судових витрат; розрахунку суми гонорару; квитанції від 18.09.2023 №б/н; акта прийому-передачі наданих юридичних послуг від 18.09.2023, ордер /а.с. 22-27/.

До розрахунку суми гонорару за надання правничої допомоги у цій справі адвокат включив витрати на: консультацію з питань досудового та судового порядку вирішення спору; опрацювання матеріалів, формування правової позиції, копіювання документів; складення та направлення адвокатського запиту до ГУНП в Полтавській області та ГУПФ України в Полтавській області; аналіз отриманих документів; складання позовної заяви та подання її до суду; всього затрачено вісім годин, вартість послуг - 4000,00 грн /а.с. 24/.

За обставин цієї справи суд враховує, що юридичний спір між сторонами не характеризувався наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до його розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо.

Навпроти, правова позиція адвоката у цій справі ґрунтується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, а підготовлена ним позовна заява фактично дублює цей висновок.

До того ж, зазначена справа належить до справ незначної складності, а тому написання позовної заяви, не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувало тривалого часу та надмірних зусиль адвоката.

Позовну заяву подано до суду через особистий кабінет адвоката підсистеми "Електронний суд", що не потребувало відвідування суду чи звернення до поштового оператора.

Обсяг наданих письмових доказів є незначним.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, судові засідання не проводились. Адвокат не відвідував суд для з`ясування обставин справи, не ознайомлювався з матеріалами справи.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд акцентує увагу на тому, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлені представником позивача процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 2000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням отриманої ним індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 11.09.2023 з урахуванням сум індексації грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням, зазначених у довідці Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 04.09.2023 вих.№239аз про розмір нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 05.03.2019, а також виплатити заборгованість з урахуванням раніше сплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 13967927; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба