Справа № 380/3106/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3106/23 пров. № А/857/14889/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Глушка І.В.. Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року (ухвалене головуючим суддею Качур Р.П. у м. Львові) у справі № 380/3106/23 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, з урахуванням уточнених позовних вимог, про стягнення податкового боргу в сумі 11916, 06 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що на час звернення до суду суми податків, які підлягають сплаті відповідачем, є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 витребувано у позивача докази та продовжено строк розгляду справи.

На адресу суду першої інстанції від відповідача надійшла квитанція про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками у розмірі 14078, 60 грн.

Від позивача на адресу суду першої інстанції надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх. № 41088 від 05.06.2023) у якій просив стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 11916,06 грн. В обґрунтування такої заяви вказав, що станом на 09.02.2023 в ІКП ОСОБА_1 відповідно до нарахувань по податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) за 2016-2020 обліковувалась заборгованість на суму 1544, 13 грн по Івано-Франківській ТГ та за період 2019-2020 на суму 25994 ,66 грн по Львівській ТГ. При цьому, платіжним дорученням від 24.03.2023 на суму 1544, 20 грн погашена заборгованість по Івано-Франківській ТГ, а платіжним дорученням від 03.04.2023 на суму 14078, 60 грн погашена заборгованість за 2019 та частково за 2020 по Львівській ТГ. Згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Заборгованість, яка виникла згідно податкових повiдомлень-рiшень (форма Ф) № 0-1350 вiд 04.06.2021 та № 0-1350 вiд 04.06.2021 станом на 01.06.2023 частково погашена, таким чином залишок боргу заявленого для стягнення становить 11916, 06 грн.

Разом з цим, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що заборгованість відповідача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 14078, 58 грн виникла внаслідок нарахувань зазначених у податкових повідомленнях-рішеннях: № 0-1350 від 04.06.2021 358,97 грн № 0-1350 від 04.06.2021 12968,43 грн № 0-1350 від 04.06.2021 751,18 грн.

Крім того, позивачем до позовної заяви долучено довідку про податкову заборгованість ОСОБА_1 станом на 09.02.2023, відповідно до якої податкова заборгованість відповідача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 25994,66 грн та земельного податку з фізичних осіб 137,49 грн. У вказаній довідці також зазначено, що стягненню підлягає борг на суму 14078,58 грн, а саме: 358,97 грн податок на нерухоме майно по Івано-Франківській ТГ та 13719,61 грн податку на нерухоме майно по Львівській ТГ.

Від позивача на адресу суду надійшла заява (вх. № 57410 від 14.07.2023) у якій зазначив, що предметом цієї справи є борг по податку на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки по Івано-Франківській ТГ згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0-1350 від 04.06.2021 на суму 358 ,97 грн та податковими повідомленнями-рішеннями № 0-1350 від 04.06.2021 та № 0-1350 від 04.06.2021 по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (по Львівській ОТГ) на суму 13719, 61 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.07.2023 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем відповідно до квитанції від 03.04.2023 сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками у розмірі 14078, 60 грн.

Таким чином, з урахуванням сплати зазначеної у податкових повідомленнях-рішеннях № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021 суми податкового зобов`язання відповідачем, податковий борг, визначений вказаними ППР, у ОСОБА_1 відсутній.

У свою чергу, щодо стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 11916,06 грн, суд першої інстанції зазначив таке. Як стверджує позивач у заяві (вх. № 57410 від 14.07.2023) предметом цієї справи є борг по податку на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки по Івано-Франківській ТГ згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0-1350 від 04.06.2021 на суму 358, 97 грн та податковими повідомленнями-рішеннями № 0-1350 від 04.06.2021 та № 0-1350 від 04.06.2021 по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (по Львівській ОТГ) на суму 13719, 61 грн.

Судом встановлено, що такий борг сплачено відповідачем. При цьому, доказів існування та підстав виникнення іншої суми узгодженого податкового зобов`язання у ОСОБА_1 позивачем не надано.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області про податкову заборгованість ОСОБА_1 станом на 09.02.2023, податкова заборгованість відповідача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 25994, 66 грн та земельного податку з фізичних осіб 137, 49 грн. У вказаній довідці також зазначено, що стягненню підлягає борг на суму 14078, 58 грн, а саме: 358, 97 грн податок на нерухоме майно по Івано-Франківській ТГ та 13719, 61 грн податку на нерухоме майно по Львівській ТГ.

Сума боргу, який підлягає стягненню відповідно до довідки позивача станом на 09.02.2023, виникла на підставі податкових повідомлень-рішень № 0-1350 від 04.06.2021 (358,97 грн), № 0-1350 від 04.06.2021 (12968,43 грн), № 0-1350 від 04.06.2021 (751,18 грн).

Відповідачем сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками у розмірі 14078, 60 грн, що підтверджується квитанцією від 03.04.2023.

Після сплати відповідачем суми боргу, визначеної у позовній заяві, відповідач надіслав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив про часткову сплату заборгованості і вказав, що заборгованість, яка виникла відповідно до податкових повідомлень-рішень (форми «Ф») № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021 станом на 01.06.2023 частково погашена, залишок боргу заявленого для стягнення становить 11916,06 грн.

У зв`язку з непогашенням відповідачем податкового боргу в розмірі 11916, 06 грн, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

У разі несплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні, застосовується штраф та нараховується пеня у порядку та розмірах, передбачених статтями 126 і 129 ПК України.

Згідно з п.п. 266.1.1 п. 266.1, п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування - об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до правил, установлених п.п. 266.7.2 п. 266.7, п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021 на загальну суму боргу 14078,58 грн. При цьому, податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу.

Ці податкові повідомлення-рішення також є чинними та не були оскаржені відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відповідач визначені цими податковими повідомленнями-рішеннями податкові зобов`язання не сплатив, а тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

За правилами, визначеними ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно п.п. «е» п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.

Разом з цим, ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

Як встановив суд першої інстанції, що на виконання вказаних положень Податкового кодексу України позивачем надіслано податкову вимогу форми «Ф» № 20785-13 від 11.02.2021 на адресу відповідача рекомендованим з повідомленням про вручення відправленням.

При цьому, відповідачем відповідно до квитанції від 03.04.2023 сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками у розмірі 14078,60 грн.

Відтак, беручи до уваги квитанцію від 03.04.2023 про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками у розмірі 14078,60 грн суд першої інстанції дійшов висновку, що суми податкового зобов`язання відповідача (14078,60 грн), податковий борг, визначений у податкових повідомленнях- рішеннях № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021 відсутній.

Разом з цим, на переконання колегії суддів такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на таке.

Як слідує із довідки, долученої до матеріалів справи, що загальний податковий борг відповідача станом на 09.02.2023 становить 88480 ,58 грн.

При цьому, податковий борг, заявлений до стягнення становить 14078,58 грн.

Вказану вище заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості виникла внаслідок нарахувань зазначених у податкових повідомленнях- рішеннях: № 0-1350 від 04.06.2021 358, 97 грн, № 0-1350 від 04.06.2021 12968, 43 грн, № 0-1350 від 04.06.2021 751,18 грн.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як вбачається з аналізу положень п. 87.9 ст. 87 ПК України, що законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Відтак, у зв`язку з наявністю податкового боргу у відповідача сплачені ним 03.04.2023 суми коштів у розмірі 14078, 58 грн були спрямовані на сплату заборгованості в порядку черговості, а тому наявні підстави для задоволення позову шляхом стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 11916, 06 грн.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 380/3106/23 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг в розмірі 11916 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 06 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська