Справа № 160/7118/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
23 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/7118/19
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року по справі №160/7118/19 за позовом Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року адміністративний позов Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба задоволено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, відповідач, через уповноваженого представника, подав апеляційну скаргу. Одночасно відповідач подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оцінивши наведені скаржником підстави пропуску строку, Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.09.2023 визнав їх неповажними, у зв`язку з чим зазначену апеляційну скаргу залишив без руху та запропонував скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання до суду заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.

На виконання вимог ухвали суду на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від представника відповідача надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Аргументація даної заяви фактично зводиться до того, що відповідач не був обізнаний про дане судове провадження та розгляд цієї справи судом першої інстанції, а також про виклики його до суду для участі у судових засіданнях. Що стосується рекомендованого повідомлення із штриховим ідентифікатором 998, яке взято до уваги судом апеляційної інстанції, в сукупності із роздруківкою щодо відстеження поштового відправлення, як доказ отримання відповідачем судової повістки від 25.10.2019 про виклик до суду на 10:30 год. 25.11.2019, то, за позицією скаржника, дане рекомендоване повідомлення не може свідчити про належне сповіщення відповідача, оскільки не містить всіх обовязкових реквізитів, передбачених п.106 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою КМУ №270 від 05.03.2009.

Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на апеляційне оскарження в поданій заяві, судом з`ясовано наступне.

Відповідно до вимог частини третьої статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне

оскарження, суд враховує, що скаржник зазначає причини пропуску процесуального строку аналогічні тим, що були ним наведені при поданні апеляційної скарги, та які судом було визнано неповажними, а саме, щодо не обізнаності відповідача про дане судове провадження, розгляд цієї справи судом першої інстанції, про виклики його до суду для участі у судових засіданнях. Інших вмотивованих доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження, скаржник не наводить.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Третій апеляційний адміністративний суд в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зауважував на тому, що за приписами ч.1 ст.295 КАС України, відлік строку на апеляційне оскарження судового рішення (у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, що має місце у спірному випадку) починається з дня складання повного судового рішення, а не з дати вручення його копії стороні.

Суд встановив, що 13 січня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, за наслідками розгляду справи у порядку письмового провадження, ухвалено рішення, що оскаржується. Згідно з інформацією, яка наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень, повний текст даного судового рішення надіслано судом до Реєстру 13.01.2020 та оприлюднено 14.01.2020. Разом з тим, апеляційна скарга відповідачем подана лише 07.09.2023, тобто більш ніж через три роки та сім місяців від дати ухвалення оскаржуваного судового рішення та оприлюднення його в Реєстрі.

Окрім того, суд встановив, що позов у цій справі заявлений 29.07.2019 (згідно штампу вхідної кореспонденції суду) та справу розглянуто по суті судом першої інстанції 13.01.2020.

Дана судова справа призначалась до розгляду на 25.09.2019, 25.10.2019, 25.11.2019, 26.12.2019.

У позовній заяві місцем проживання ОСОБА_1 зазначена адреса АДРЕСА_1 .

Згідно наданої адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області інформації (а.с. 24) зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі та заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданій на виконання вимог ухвали суду, скаржник також зазначає, що ОСОБА_1 з 14.02.2019 зареєстрований та весь час із цієї дати по теперішній день постійно проживає за місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_3 . На підтвердження вказаного додана довідка виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області за №1154 від 30.08.2023.

В період перебування справи в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду суд першої інстанції неодноразово надсилав ОСОБА_1 на вказані поштові адреси (адресу, зазначену у позовній заяві - АДРЕСА_1 , та адресу, встановлену судом на підставі наданої адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області інформації - АДРЕСА_2 ) рекомендованими листами повідомлення про розгляд справи №160/7118/19, однак поштові конверти поверталися на адресу суду неврученими з відміткою органу поштового звязку за закінченням терміну зберігання (а.с.40,41,48,49,60,68,69).

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Водночас, слід зазначити, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Отже, судом першої інстанції виконаний покладений процесуальним законом обов`язок щодо направлення на адресу відповідача процесуальних документів у цій справі, натомість вказані поштові відправлення відповідачу вручені не були, з незалежних від суду причин.

Водночас, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення із штриховим ідентифікатором 998 (а.с.61) та роздруківка щодо відстеження відправлення за вказаним штриховим ідентифікатором (а.с.53), яка свідчить про вручення 05.11.2019 відповідачу особисто за поштовою адресою АДРЕСА_2 судової повістки від 25.10.2019 про виклик до суду на 10:30 год. 25.11.2019.

З вказаного слідує, що відповідач був обізнаний про дане судове провадження та розгляд цієї справи судом першої інстанції і виклик його до суду для участі у судовому засіданні, що спростовує наведені ним обставини щодо не отримання ним від суду жодних повідомлень про розгляд цієї справи.

Аргументи скаржника про невідповідність змісту названого рекомендованного повідомлення вимогам Правил надання послуг поштового звязку у даному випадку не приймаються судом апеляційної інстанції з огляду на встановлені обставини справи та наявність в матеріалах справи роздруківки щодо відстеження відправлення за штриховим ідентифікатором 998 із відомостями про особисте вручення відповідачу поштового відправлення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що скаржником не доведено наявність поважних причин причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Також, суд зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.

Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року по справі №160/7118/19.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року по справі №160/7118/19.

Ухвала набирає законної сили з 23.10.2023 відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк