Справа № 200/2614/23
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Справа№200/2614/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (адреса: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.7а, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Відповідач 2) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періоди роботи 02.12.1993р. по 20.05.1995р, 01.01.2021р. по 31.12.2022р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах розмірах згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» 02.12.1993р. по 20.05.1995р., 01.01.2021р. по 31.12.2022р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зробити перерахунок пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за періоди 02.12.1993 по 20.05.1995р., 01.01.2021р. по 31.12.2022р. з моменту мого виходу на пенсію.

Позов обґрунтований тим, що звернувся до Селидівського об`єднаного управління ПФУ Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Згідно відповіді загальний страховий стаж Позивача складає 33 роки 02 місяці 02 дні, пільговий стаж роботи за списком 1 складає 14 років 6 місяців 8 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 02.12.1993 по 20.05.1995 в рсфср. Який зазначений у трудовій книжчі від 22.08.1990 НОМЕР_2 . Також до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.012021 р по 31.12.2022р., оскільки підприємством ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Курахівська» не були сплачені страхові внески. Згідно даних трудової книжки від 22.08.1990 НОМЕР_3 запис №47 від 21.10.2020 року Позивача прийнято майстром гірничим з повним робочим днем в шахті з іспитовим строком один місяць і направлений на дільницю з ремонту, експлуатації водовідливного устаткування та ремонтно-відновлюваних робіт. На час виходу на пенсію і на теперішній час Позивач працює на цьому підприємстві та тій посаді.

Ухвалою суду від 14.06.2023 року, відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.10.2022 року залучено до участі в справі в якості другого відповідача по справі Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (адреса: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.7а ). Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області рішення, яке було прийнято за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.03.2023 року.

Відповідачем 1 на адресу суду було надано відзив на позов в якому зазначав, зокрема, що з 22.03.2023 Позивач перебуває на обліку у Відповідача 1 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону №1058-IV. Позивачем не заперечується, що його заяву від 22.03.2023 року було розглянуто за принципом екстериторіальності Відповідачем 2.

Відповідач повідомляє суд, що рішення про відмову у призначенні пенсії по ЕПС №34 Позивачу не приймалось.

За наведених обставин в діях Відповідача 1 не вбачається протиправних дій та підстав для зобов`язання вчинення певних дій, оскільки Відповідач 1 вважає, що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача оскільки, Відповідач 1 не розглядав заяву позивача від 22.03.2023 та документи додані до неї, не приймав жодних рішень з призначення пенсії та відмови у не врахуванні спірних періодів роботи.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідача 1 зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоди роботи з 02.12.1993 по 20.05.1995 Відповідач 1 виходить з наступного.

З трудової книжки НОМЕР_3 записи 12-15 вбачається, що у спірний період роботи, позивач не працював на професіях, посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, позовна вимога про зобов`язання Відповідача 1 зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоди роботи з 02.12.1993 по 20.05.1995 не підлягає задоволенню.

Крім цього, вказаний період також, не підлягає зарахуванню до страхового стажу у зв`язку із припиненням з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, при призначенні пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом №1058. При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідача 1 зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період роботи з 01.01.2021 по 31.12.2022 Відповідач 1 області виходить з наступного.

Відповідно до статті 24 ЗУ №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий стаж.

Відповідач 1 звертає увагу суду, що дані системи персоніфікованого обліку не містять відомостей про сплату страхових внесків за період роботи з 01.01.2021 по 31.12.2022 у Відокремленому підрозділу «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля».

За наведених обставин, не підлягає зарахуванню до пільгового стажу період роботи з 01.01.2021 по 31.12.2022 у Відокремленому підрозділу «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію, Відповідач 1 виходить з наступного.

Як вже було раніше зазначено. Позивачу з 22.03.2023 року вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах згідно ч.1 ст.114 Закону №1058. Отже вказана вимога є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач 2, надав відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог, з підстав, які аналогічні тим, що було викладено Відповідачем 1 у своєму відзиві.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність певних обставин справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадяни на України серії НОМЕР_4 .

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 , в спірні періоди Позивач працював:

02.12.1993 року спрямований слюсарем на ДК в риболовецьких колхоз ім. С.М. Кірова;

04.12.1993 року переведений помічником машиніста ДК;

12.01.1994 року спрамований матросом на СРТМ Раслово;

20.05.1995 року проведено розрахунок за за власним бажанням;

з 21.10.2020 року працює майстром гірничим з повним робочим днем в шахті з іспитовим строком один місяць і направлений на дільницю з ремонту, експлуатації водовідливного устаткування та ремонтно-відновлювальних робіт ДП «Селидіввугілля» ДП «Шахта «Курахівська».

Згідно довідки №8 від 22.03.2023 року виданої ДП «Селидіввугілля» ДП «Шахта «Курахівська» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, зазначено, що Позивач в період з 21.10.2020 року по 24.07.2022 року працював повний робочий день на підземних роботах, виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за посадою майстер гірничий підземний дільниці з ремонту, експлуатації водовідливного устаткування та ремонтно-відновлювальних робіт та за посадою виконуючий обов`язки підземного заступника начальника дільниці з ремонту, експлуатації водовідливного устаткування та ремонтно-відновлювальних робіт (тимчасово);

З 25.07.2022 року по теперішній час працює повний робочий день на підземних роботах, виконує гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за посадою майстер гірничий підземний дільниці з ремонту, експлуатації водовідливного устаткування та ремонтно-відновлювальних робіт.

Вказані посади передбачені Списком 1, розділом 1, підрозділом 1 відповідно до постанови КМУ №461 від 24.06.2016р., та постанови №202 від 31.03.1994р. Наказ про атестацію робочих місць №735 від 02.08.2019р.

Відповідно до протоколу про призначення пенсії вбачається, що рішенням № 34 від 30.03.2023 року Відповідача 2, Позивачу було призначено пенсію з 22.03.2023 року на підставі ЗУ№1058-IV, Прик. Полож., п.2 ч.1; ЗУ №1788, ст.13а) (Робота за списком 1).

Стаховий стаж (неповний) складає 34 роки 07 місяців 21 день. В тому числі робота за списком №1 14 років 06 місяців 11 днів.

Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) до протоколу про призначення пенсії на виконання рішення № 34 від 30.03.2023 року вбачається, що до страхового стажу Позивача було зараховано період роботи з 02.12.1993р. по 20.05.1995р. Періоди роботи Позивача: з 01.01.2021 року 31.12.2022 року не було зараховано до страхового та пільгового стажу.

Відповідач 1 листом від 03.05.2023 року №8001-6959/С-02/8-0500/23 повідомив Позивачу, що у зв`язку із припиненням з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, при призначенні пенсій громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом № 1058. При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року.

Таким чином до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.12.1993 по 20.05.1995 в рсфср, який зазначений в трудової книжці від 22.08.1990 НОМЕР_3 .

До пільгового стажу не враховано безоплатну відпустку 3 к.д. в жовтні 2020 року, так як в довідці про спуски-виїзди в шахту від 28.11.2022 №02/1150 відсутні відомості про те, що відпустки без збереження заробітної плати пов`язані з виробничою необхідністю.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 13.04.2023 року рішенням № 34 від 22.04.2023 року Відповідачем 2 на виконання листа Відповідача 1 від 07.04.2023 року №0500-0301-9/28300 було виключено із стажу період роботи Позивача з 02.12.1993р. по 20.05.1995р. про, що свідчить розрахунок стажу (форма РС-право) наданий до цього протоколу.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 06.06.2023 року рішенням № 34 Відповідачем 1 було здійснено перерахунок пенсії Позивача.

Розрахунок стажу (форма РС-право) на виконання рішення № 34 про перерахунок пенсії свідчить, що до страхового та пільгового стажу Позивача період роботи з 02.12.1993р. по 20.05.1995р., та з 01.04.2021р. по 31.12.2022р. не зараховано. Періоди роботи Позивача: з 01.01.2021 року по 31.03.2023 року було зараховано до страхового стажу.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про нараховану заробітну плату та про спеціальний стаж Позивача за періоди роботи з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року, за кодом підстави «ЗП3013А1», , сплата страхових внесків (єдиного внеску) за вказаний період відсутня.

Вважаючи такі дії Відповідачів протиправними Позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-1V.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці засписком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці засписком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно достатті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці засписком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці засписком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів з 01.01.2021р. по 31.12.2022р. належать до відповідного списку №1.

Відповідно достатті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162; якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 24 червня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36; якщо пільгова робота продовжується після 24 червня 2016 року (або тільки почалась після цієї дати), - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж установлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

Суд зазначає, що трудова книжка Позивача містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів роботи, які не мають дефектів їх вчинення.

Як встановлено з трудової книжки Позивача у спірні періоди з 01.01.2021р. по 31.12.2022р. він працював повний робочий день в основному виробництві за професією майстер гірничий з повним робочим днем в шахті.

Вказана професія, за якою працював Позивач, віднесена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

Отже, Позивач у спірні періоди виконував роботи, які дають право на призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Окрім того, як вбачається з виписки з індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача форми ОК-5, сформованої відповідачем, у період з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року, позивач має спеціальний стаж за кодом ЗПЗ013А1.

Згідно з довідниками кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановами правління Пенсійного фонду України 05 листопада 2009 року №26-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за №1136/17152, 08 жовтня 2010 року №22-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 року за №1014/18309,

код підстави ЗПЗ013А1 застосовується з 05 листопада 1991 року та має назву «Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам»;

Таким чином, в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України наявні відомості, що позивач у спірних періодах працював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списками робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, Позивачем разом із заявою про призначення пенсії було надано довідку №8 від 22.03.2023 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, в якій зазначено, що Позивач в період з 21.10.2020 року по теперішній час працює повний робочий день на підземних роботах, виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за посадою майстер гірничий підземний дільниці з ремонту, експлуатації водовідливного устаткування та ремонтно-відновлювальних робіт та за посадою виконуючий обов`язки підземного заступника начальника дільниці з ремонту, експлуатації водовідливного устаткування та ремонтно-відновлювальних робіт, що передбачені Списком 1.

Відтак, пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу Позивача за Списком 1 період роботи з 01.01.2021р. по 31.12.2022р.. Належних підстав для такого не зарахування до пільгового стажу Позивача за Списком 1 не зазначено та судовим розглядом не встановлено.

Також, суд вважає безпідставним твердження відповідачів щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з підстав несплати роботодавцем страхових внесків з огляду на наступне.

Частинами 1, 2, 3 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу, як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання роботодавцем обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Судом встановлено, що період роботи з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року зараховано до страхового стажу Позивача.

На підставі викладеного, Відповідачем 2 протиправно не зараховано дострахового стажу Позивача період роботи з 01.04.2021 по 21.12.2022.

Щодо вимоги позивача здійснити перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Статтею 1 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI) передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з абзацом третім частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17.

Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків (п. 2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383).

Суд звертає увагу пенсійного органу на те, що Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20.11.2018), №345/4570/16-а (постанова від 06.02.2019), №345/4462/16-а (постанова від 05.12.2019), №345/3954/16-а (постанова від 11.07.2019) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Під час розгляду справи судом за наслідками дослідження записів трудової книжки позивача, встановлено факт роботи позивача повний робочий день на передбачених Списком №1 посадах, пов`язаних з видобуванням корисних копалин, що в силу приписів статей 1,8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» відносить її до осіб, які мають право на пенсію за цим законом.

При цьому, саме по собі віднесення посади позивача за тим чи іншим кодом професій не є показником тривалості його робочого часу.

Одночасно, ця ж трудова книжка містить відмітку про роботу позивача в обліковому періоді на підземних роботах повний робочий день. Саме ці дані відображають необхідну для перерахунку пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» інформацію.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі № 345/2562/17.

Суд зазначає, що згідно протоколу про призначення пенсії вбачається, що рішенням № 34 від 30.03.2023 року Позивачу було призначено пенсію з 22.03.2023 року та встановлено, що пільговий стаж позивача становить 14 років 06 місяців 11 днів, що також підтверджується відповідачами у наданих до суду відзивах.

Враховуючи, що суд прийшов висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.01.2021 по 21.12.2022 та необхідність зарахування зазначених періодів роботи до пільгового стажу, суд вважає, що пільгового стажу за Списком № 1 з повним робочим днем під землею позивача буде перевищувати 15 років, суд приходить висновку про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 22.03.2023 року відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стосовно неврахування відповідачем 1 в страховий стаж позивача періоду роботи на території російської федерації з 02.12.1993 по 20.05.1995 у зв`язку із припиненням з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, суд зазначає наступне.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Статтею 7 Угоди від 14 січня 1993 року визначено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» Україна вийшла із Угоди про гарантії. Постанова набрала чинності 02.12.2022 року.

Водночас, відповідно до п. 2 ст. 13 Угоди про гарантії, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Таким чином, зі змісту наведеного слід враховувати, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992 року, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в росії.

Отже, існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

За таких обставин, при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні страхового стажу певних періодів роботи, орган пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України, в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії або ж перерахунком пенсії. Сама лише несплата страхових внесків, не може бути підставою для відмови в зарахуванні такого стажу.

Суд зазначає, що на час набуття позивачем трудового стажу у спірний період, вказана Угода була чинною для України, відтак підлягає застосуванню до даних правовідносин, а тому суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності підстав зарахування спірного страхового стажу з 01.01.1992 року.

Крім того, аналіз наведеного вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Таким чином, на момент звернення позивача до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком були наявні усі підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи території російської федерації з 02.12.1993 по 20.05.1995, з огляду на що суд дійшов висновку, що дії Відповідача 1 щодо не зарахування вказаних періодів є протиправними.

Проте, суд зазначає, що періоди роботи позивача з 02.12.1993 по 20.05.1995, не підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, оскільки, відповідно до Списків №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановами КМУ від 11.03.1994 №162, посада «слюсар, помічник машиніста, матрос» не віднесена до Списку №1, а також суперечить статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З огляду на що, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах у розмірах згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не підлягає задоволенню, оскільки, Позивачу вже призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До тогож, Позивачем також заявлено позовну вимогу про зобов`язання зробити перерахунок пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту його виходу на пенсію.

Суд зазначає, що вказані вимоги є тотожними за своєю суттю, та вимога в частині здійснення перерахунку пенсії в повній мірі відновлює порушене право позивача.

Щодо визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись перерахунок пенсії та зараховувати спірни періоди роботи до пільгового стажу, суд зазначає про таке.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України Документ сформований в системі від 16 березня 2021 року за № 339/35961.

Зазначеною постановою були внесені зміни в тому числі до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Внесені зміни передбачають застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 1 квітня 2021 року, відповідно до якого заяви про призначення/перерахунок пенсії опрацьовуються бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає особа, що звернулась із цією заявою.

Запровадження принципу екстериторіальності відбувалось задля: створення єдиного підходу до застосування пенсійного законодавства; централізованої прозорої системи контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізації особистих контактів з громадянами; відв`язки звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, […] приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Згідно п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій. Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

Відповідно до п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що: із заявою про призначення (перерахунок) пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто до сервісного центру) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1); при прийманні документів працівник сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду, до якого звернувся заявник: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, […] сканує документи; на створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку; […] (п. 4.2); після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2); принцип екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок), незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території; після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, тобто територіального органу Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, тобто територіальному органу Пенсійного фонду України, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10); виплату пенсії проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява Позивача про призначення пенсії від 22.03.2023 року надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та була розглянута зазначеними Пенсійним фондом.

Як наслідок, Головним управлінням ПФУ в Волинській області було доопрацьовано та приведено у відповідність розрахунок страхового та пільгового стажа позивача, що підтверджується листом від 03.05.2023 року №8001-6959/С-02/8-0500/23.

Крім того з наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві пояснень встановлено, що пенсію Позивачу призначено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 22.03.2023, отже розрахунокКіровоградській області.

З огляду на зазначене, суд приходить висновку, що спірні періоди роботи позивача не були зараховані до пільгового стажу саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що у подальшому призвело до розрахунку розміру пенсії позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області без врахування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З огляду на зазначене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, застосувавши положення ч. 2 ст. 9 та ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом:

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року, до загального страхового стажу періодів роботи з 02.12.1993 року по 20.05.1995 року;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 22.03.2023 року відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та зарахування до страхового стажу періодів роботи з 02.12.1993 року по 20.05.1995 року, з 01.04.2021 року по 31.12.2022 року, до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було подано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

З огляду на те, що підставою звернення до суду з даним позовом стали протиправні дії відповідача, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача 2 судового збору в розмірі 800,00 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (адреса: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.7а ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 02.12.1993 року по 20.05.1995 року, з 01.04.2021 року по 31.12.2022 року, до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 22.03.2023 року відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 02.12.1993 року по 20.05.1995 року, з 01.04.2021 року по 31.12.2022 року, до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (адреса: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.7а ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 800,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Череповський