Справа № 160/14221/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2022 року № 55 в частині, яка стосується ОСОБА_1 ;
зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 негайно звільнити мене ОСОБА_1 з військової служби та виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обгрунтовані наступним. Позивач був призваний на військову службу під час мобілізації. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року у справі №160/72/23 визнано протиправним та скасовано наказ Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 7 від 02.03.2022 року в частині, яка стосується ОСОБА_1 . Оскільки рішення суду набрало законної сили, то позивач призваний до лав Збройних Сил України незаконно, а тому відповідач не мав підстав для зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Відповідач протиправно не видає наказ про звільнення позивача з військової служби. Позивач вказує, що ознайомився з оскаржуваним наказом у червні 2023 року коли писав рапорт на звільнення, а тому строк звернення з позовом до суду станом на момент розгляду справи не сплив.
Ухвалою суду від 27.06.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби. Відповідач відмовив у задоволенні рапорту позивача, оскільки скасування наказу про призов на військову службу не є підставою для звільнення позивача з військової служби під час воєнного стану. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/72/23 оскаржується в апеляційному порядку, а тому не набрало законної сили. Після видання спірного наказу останній вичерпав свою дію, а тому його скасування не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та законних інтересів позивача.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
Указом Президента України №69/2022 «Про Загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Наказом Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №7 від 02.03.2022 року призваний, зокрема, ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.
Наказом відповідача від 02.03.2022 року № 55 позивача з 02.03.2022 року зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення на продовольче забезпечення та з 02.03.2022 року призначено на посаду курсанта відповідно до спеціальності; позивач з 02.03.2022 року вважаться таким, що прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків; позивач призваний Хустським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
Наказом відповідача від 10.03.2022 року № 63 позивача, який прибув з Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з 10.03.2022 року зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення на котлове забезпечення, призначено на посаду інструктора навчального механізованого взводу, позивач з 10.03.2022 року вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом, шпк «старший сержант».
17.03.2023 року наказом Міністерства економіки України №460-22 заброньовано, зокрема, ОСОБА_1 за Міністерством економіки України на період мобілізації та воєнний час та надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на 6 місяців.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року у справі №160/72/23, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.09.2023 року, визнано протиправним та скасовано наказ Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 7 від 02.03.2022 року в частині, яка стосується ОСОБА_1 .

Позивач подав до відповідача рапорт від 19.06.2023 року про звільнення з військової служби.

Відповідач відмовив у задоволенні рапорту позивача, оскільки скасування наказу про призов на військову службу не є підставою для звільнення позивача з військової служби під час воєнного стану.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивача протиправно призвали на військову службу під час мобілізації, оскільки рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року у справі №160/72/23, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 7 від 02.03.2022 року в частині, яка стосується ОСОБА_1 .

Згідно пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Таким чином, наказ Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 7 від 02.03.2022 року в частині, яка стосується ОСОБА_1 не породжує жодних правових наслідків з моменту його видання, в тому числі і для позивача, відповідача та Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно вимог ч.1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Таким чином, забороняється призивати на військову службу резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації, якщо вказані особи є заброньованими в установленому порядку на період мобілізації.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 17.03.2023 року наказом Міністерства економіки України №460-22 заброньовано, зокрема, ОСОБА_1 за Міністерством економіки України на період мобілізації та воєнний час та надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на 6 місяців.

Оскільки наказ Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 7 від 02.03.2022 року в частині, яка стосується ОСОБА_1 не породжує жодних правових наслідків з моменту його видання, в тому числі і для позивача, відповідача та Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також враховуючи те, що позивач з 17.03.2023 року є заброньованим за Міністерством економіки України на період мобілізації та воєнний час та позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на 6 місяців, то призов позивача на військову службу проведено незаконно.

Зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків, а також внесення в облікові документи змін, які відбулися в персональних облікових даних військовослужбовців і працівників, крім освіти, реєстрації (розірвання) шлюбу, народження дітей, здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині (п.2.7 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року № 333, яка була чинна до 25.11.2022 року).

Зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини. Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є: для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця; для працівників - особисті заяви про прийом на роботу з відповідним рішенням щодо прийняття їх на роботу. До списків особового складу військової частини наказами не зараховуються особи, прикомандировані з інших військових частин (п.2.8 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року № 333, яка була чинна до 25.11.2022 року).

Згідно п.2.11 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року № 333, яка була чинна до 25.11.2022 року, забороняється: зараховувати до списків особового складу військової частини наказом по стройовій частині осіб, які прибули без документів. Особи, які прибули без документів, зараховуються до списків особового складу військової частини тільки після встановлення їх особистості і отримання документів, що підтверджують направлення їх у цю частину для проходження військової служби. До отримання документів ці особи обліковуються як тимчасово прикомандировані.

Як встановлено судом з наказу відповідача № 55 від 02.03.2022 року підставою для його видання слугували документи в т.ч. і направлення (наказу) Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яке згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року у справі №160/72/23, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано.

За вказаних обставин відповідач не вправі був видавати оскаржуваний наказ № 55 від 02.03.2022 року, оскільки позивач прибув до військової частини без документів від Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (документи, які наявні скасовано судом).

Окрім того, 17.03.2023 року наказом Міністерства економіки України №460-22 заброньовано, зокрема, ОСОБА_1 за Міністерством економіки України на період мобілізації та воєнний час та надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на 6 місяців.

Таким чином, суд вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2022 року № 55 в частині, яка стосується ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги: зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 негайно звільнити мене ОСОБА_1 з військової служби та виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до вимог п. 2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначені підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку;

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Позивач не надав відповідачу разом із рапортом та суду доказів, які б підтверджували факт існування вказаних вище обставин перерахованих у п. 2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Також суд зазначає, що позивач не пропустив строк для скарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2022 року № 55 в частині, яка стосується ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно вимог ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Вказаний строк звернення з позовом до суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у заяві про усунення недоліків від 24.06.2023 року вказує на те, що ознайомився з оскаржуваним наказом лише у червні 2023 року під час написання рапорту на звільнення з військової служби.

Позов до суду подано 23.06.2023 року, тобто в межах місячного строку, передбаченого ч.5 ст. 122 КАС України.

Оскільки відповідач не надав суду доказів ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом раніше ніж червень 2023 року, то суд доходить до висновку, що позивачем не пропустив строк звернення з позовом до суду.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2022 року № 55 в частині, яка стосується ОСОБА_1 .

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін