Справа № 531/2245/23
Суддя: Попов М. С.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 531/2245/23
номер провадження 2-а/531/7/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

представника позивача Янка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , за участі представника позивача Янка Олександра Олександровича, до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа: Дільничний інспектор сектору превенції ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції Становський Андрій Іванович, про скасування постанов про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом у якому просив постанови по справі про адміністративне правопорушення, серія ГБВ № 143349 та серія ГБВ № 143348, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, винесені 15.07.2023 року ДОП СП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, лейтенантом поліції Становським Андрієм Івановичем щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП

У позові йдеться про те, що 15.07.2023 року дільничним офіцером поліції сектору превенції ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (далі ДОП СП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області), лейтенантом поліції Становським Андрієм Івановичем відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, серія ГБВ № 143349, якою визнано його винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. Крім того, цього ж дня вищевказаним дільничним інспектором поліції відносно ОСОБА_1 винесено ще одну постанову по справі про адміністративне правопорушення, серія ГБВ № 143348, якою останнього визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП і притягнуто до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн. З вказаними постановами ОСОБА_1 , не погоджується, вважає їх незаконними, належним чином не мотивованими, постановленими з порушенням норм матеріального та процесуального права та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам закону, а тому змушений звернутися за захистом порушених прав до суду. З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, може бути вчинені тільки умисно. Однак, не дивлячись на вищевказане, в постановах по справі про адміністративне правопорушення, серія ГБВ № 143349 та серія ГБВ № 143348 не відображено в чому ж саме полягав умисел. Відповідальність за ст. 183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику поліції, однак ДОП СП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, лейтенантом поліції Становським Андрієм Івановичем, при винесенні постанов не враховано, що матеріали справи не містили доказів того, що ОСОБА_1 , викликав поліцію двічі знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності і бажав даремного виїзду працівників поліції на місце виклику. В оскаржуваних постановах не наведені обставини та не зазначено жодних доказів (в мотивувальній частині постанови) на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ст. 183 КУпАП. Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. В той же час, ДОП СП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, лейтенант поліції ОСОБА_2 на вказане уваги не звернув та не дивлячись, на те, що справи про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП перебували на його розгляді виніс дві постанови про накладення штрафу, що є неприпустимим. Поліцейським не було виявлено та опитано свідків; не оглянуто телефон ОСОБА_1 , на предмет вхідних дзвінків 04.07.2023 року від племінника ОСОБА_3 , та не відібрано пояснень від останнього (лише відбулася розмова в телефонному режимі); не з`ясовано коли колишня співмешканка ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 , вчиняла домашнє насильство (14.07.2023 року в період часу з 21 год.16 хв. до 22 год. 21 хв., чи раніше); не долучено до матеріалів перевірки рапортів чи будь-яких інших документу зі змістом телефонних повідомлень ОСОБА_1 , а тому можна дійти висновку, що своє рішення працівник поліції прийняв не на підставі досліджених матеріалів, а на своїх припущеннях, що є неприпустимим. Крім того, у постановах про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності взагалі немає посилання на будь-які докази, які мав поліцейський, розглядаючи справу і в останніх відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, якщо такий проводився. Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не складався. спірні постанови винесено (складено) не безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення, а через деякий час в приміщенні ВП №3, а тому вказане є порушенням норм КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, у ньому викладених.

Ухвалою суду від 31.08.2023 було замінено первісного відповідача на належного.

Представник належного відповідача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося у встановленому законом порядку. Причина неявки не відома. Заяви чи клопотання, на адресу суду не надходили. Відзиву на позов подано не було.

Третя особа також не зявилася до суду, не повідомила суд про причини неявки.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту ст.183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Крім того, згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , викликав поліцію двічі знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності і бажав даремного виїзду працівників поліції на місце виклику.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина друга цієї ж статті).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (частина третя цієї статті).

Згідно ч. 1 ст. 258КУпАП у випадках, передбачених ч. 1 та 2 уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, зазначена правова норма містить вичерпний перелік підстав, за яких протокол про адміністративне правопорушення не складається.

З наданих матеріалів вбачається, що підстав, які б у даному випадку звільняли поліцейського від складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було. ОСОБА_1 , заперечив допущене порушення (виразив незгоду, на звороті постанови, серія ГБВ № 143349) однак, поліцейським протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не складався, що є порушенням Закону.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В той же час, ДОП СП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, лейтенант поліції ОСОБА_2 на вказане уваги не звернув та не дивлячись, на те, що справи про адміністративні правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП перебували на його розгляді виніс дві постанови про накладення штрафу

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовуються рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивачку за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП, визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як стверджує позивач в позові, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, з урахуванням наведених обставин, суд вважає, що доводи позивача не були спростовані, будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушень, передбачених ст. 183 КУпАП, відповідачем суду не надано, про факт вчинення адміністративних правопорушень свідчать лише постанови, які фактично не містять в собі опису вчиненого правопорушення, а лише констатують факт порушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративних правопорушень та спростовували пояснення позивача, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанови по справі про адміністративне правопорушення винесені з порушенням норм КУпАП, а тому підлягають скасуванню.

Частиною 3 ст.286 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та слід: постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №143348 від 15 липня 2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень та постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №143349 від 15 липня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень, визнати протиправними та скасувати, і надіслати справи на новий розгляд до ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 139 КАС України, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Полтавській області підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 536, 80 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , за участі представника позивача Янка Олександра Олександровича, до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа: Дільничний інспектор сектору превенції ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції Становський Андрій Іванович, про скасування постанов про адміністративні правопорушення задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №143348 від 15 липня 2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень та постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №143349 від 15 липня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень, визнати протиправними та скасувати, і надіслати справи на новий розгляд до ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83, ) сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлено 02.10.2023.

Суддя