Справа № 320/9838/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Київ № 320/9838/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачці в нарахуванні пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки з 04.04.2022;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачці пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2019, 2020, 2021 роки, з якої сплачені страхові внески з 04.04.2022 та провести виплату пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно відмовлено з 04.04.2022 в нарахуванні пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки.

Відповідно до ухвали від 31.10.2022 судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки з 04.04.2022 позивачці змінено вид пенсії з вислуги років на пенсію за віком, отже правові підстави для обчислення розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки були відсутні, оскільки даний показник застосовується виключно при первинному призначенні пенсії.

Позивачка подала до суду письмову відповідь на відзив відповідача, в якому наголосила на необґрунтованості доводів представника відповідача, оскільки фактично позивачка не отримувала пенсію за вислугу років, так як продовжувала працювати за спеціальністю, і повернула нараховану пенсію до пенсійного фонду, тож при призначенні їй пенсії за віком має право на визначення розміру пенсії виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а саме за 2019-2021 роки, проте відповідач неправомірно застосував розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.12.2014 значиться пенсіонеркою довічно, оскільки зі вказаної дати їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Одночасно позивачка зазначила, що не спростовано відповідачем, що фактично пенсію за вислугу років не отримувала, так як продовжувала працювати за спеціальністю, і повернула нараховану пенсію до пенсійного фонду.

У зв`язку з досягненням 60-річного віку, позивачка звернулась до відповідача з заявою від04.04.2022про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. На підставі заяви позивачки її було переведено на пенсію за віком з 04.04.2022, що не є первинним призначенням пенсії, а є переведенням на інший вид пенсії. Для обчислення пенсії за віком позивачці, відповідач використав розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача та вважаючи його поведінку протиправною, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами статі 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст наведених норм свідчить на користь того, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону №1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, зроблене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд звертає увагу, що у постановах від 10.04.2019 (справа № 211/1898/17) та 10.07.2018 (справа № 520/6808/17) Верховний Суд зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивачці з 19.12.2014 призначалась пенсія за вислугу років відповідно до Закону України 05.11.1991 № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення», яка їй фактично не виплачувалась. Водночас за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивачка звернулась вперше лише у 2022 році.

Таким чином суд вважає, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» за вислугу років, у подальшому, при розрахунку пенсії за віком за Законом України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена за іншим законом.

У взаємозв`язку з вищенаведеним суд доходить висновку, що призначенні позивачці у квітні 2022 року пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно з частиною другою статті 40 Закону№1058-ІV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 577/2457/17, що відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при призначенні позивачці пенсії за віком на підставі Закону № 1058-ІV неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, що є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачці пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки.

Натомість вищенаведеним в сукупності спростовуються доводи відповідача про те, що позивачку лише було переведено з одного виду пенсії на інший.

Таким чином суд вважає, що відповідачем не виконано передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язку щодо доказування правомірності вчинених ним оскаржуваних дій у спірних правовідносинах.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки з 04.04.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2019, 2020, 2021 роки, з якої сплачені страхові внески з 04.04.2022 та провести виплату пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.