Справа № 560/16691/23
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

23 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Польового О.Л., розглянувши позовну заяву Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 18.09.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву Департаменту патрульної поліції у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали позивач надав до суду заяву, в якій зазначив, що первинний позов був скерований до суду в тримісячний строк після третьої спроби надсилання відповідачеві примірника претензії через електронний месенджер Viber. Також вказав, що позовна заява містить вимогу про стягнення з відповідача коштів за невідпрацьовані дні використаної відпустки. У зв`язку з цим вважає, що має право звернутись до суду протягом одного року з дня виникнення права на відрахування таких сум.

Ухвалою від 03.10.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, продовжив Департаменту патрульної поліції строк залишення позовної заяви без руху на 10 днів

На виконання вимог ухвали позивач надав до суду заяву, в якій зазначив, що ОСОБА_1 18.10.2022 подав рапорт на звільнення, здав службове посвідчення та жетон. Станом на 01.11.2022 і до тепер усі спроби позивача ознайомити відповідача з наказом про звільнення, а також надання йому трудової книжки та військового квитка виявились безрезультатними. Позивач через такі обставини просить застосувати субсидіарний порядок, зокрема, в контексті строків звернення до суду, передбачений статтею 233 Кодексу Законів про працю України.

Надаючи правову оцінку вказаним доводами позивача, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В поданому позові позивач просить стягнути з відповідача на користь Департаменту патрульної поліції 3549,36 грн - суми вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких закінчився та 709,00 грн - заборгованості з грошового забезпечення за надмірно нараховану частину чергової відпустки.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 28.10.2022 №1362 о/с по особовому складу, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції з 01.11.2022, із відрахуванням грошового забезпечення за 4 доби надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

З адміністративним позовом позивач звернувся до суду 11.09.2023, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Суд враховує, що дотримання строків звернення до суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними. Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого ці правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, зокрема, і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №818/1688/16 зазначено, що у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналіз висновку Великої Палати Верховного Суду дає підстави вважати, що по - перше спір за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення коштів є публічно - правовим, а по - друге виникає із відносин публічної служби.

Отже, з огляду на те, що стягнення коштів за цим позовом пов`язане із зобов`язанням, яке виникло під час проходження особою (відповідачем) публічної служби, до спірних правовідносин застосуванню підлягає саме місячний строк звернення до суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Позивач зазначив, що станом на 01.11.2022 і до тепер усі спроби позивача ознайомити відповідача з наказом про звільнення, а також надання йому трудової книжки та військового квитка виявились безрезультатними. Останній вважає, що а разі ознайомлення відповідач з наказом та вручення йому претензії Департамент патрульної поліції звернувся до суду з дотримання місячного строку.

Водночас факт ознайомлення відповідача з наказом про звільнення чи вручення йому претензії не є досудовим порядком вирішення цього спору, що може створити об`єктивні передумови для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та стати належною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, необхідно повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

У задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяО.Л. Польовий