Справа № ЗПП/320/135/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

26 жовтня 2023 року Київ ЗПП/320/135/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства «АСВІО БАНК» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла заява Акціонерного товариства «АСВІО БАНК» про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- зупинити дію постанови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №213-ДУ про накладення санкції та правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023;

- зупинити дію Розпорядження №292-ДУ про усунення порушень законодавства на ринку капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 12.09.2023 АТ «АСВІО БАНК» було отримано постанову про порушення справи про порушення на ринках капіталу та організованих товарних ринка від 06.09.2023 №14/02/9445, відповідно до якої було встановлено порушення АТ «АСВІО БАНК» вимог ч. 6 ст. 25 Закону України «Про депозитарну систему України», в частині ненадання депозитарною установою наявної у неї інформації, яка повинна зберігатися у неї відповідно до вимог законодавства, у порядку та строки, встановлені відповідно до ч. 4 цієї статті на відповідний запит уповноваженої особи депонента.

10.10.2023 уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках відносно АТ «АСВІО БАНК» було винесено Постанову №213-ДУ про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках, якою постановлено за ненадання депозитарною установою депонент виписки з рахунка в цінних паперах або інших документів, надання яких передбачено законодавством про депозитарну систему України, застосувати у відношенні AT «АСВІО БАНК» санкцію у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200, 00 грн.

Крім того, 10.10.2023 уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках відносно АТ «АСВІО БАНК» винесено Розпорядження №292-ДУ про усунення порушень законодавства на ринках капіталу та організованих товарних ринках, відповідно до якого, AT «АСВІО БАНК» у термін до 03.11.2023 усунути вищезазначене порушення законодавства шляхом надання інформації на запити уповноваженої особи депонента Слостіна А.Г., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , які були подані згідно довіреності від 18.05.2023 року №281, та у термін до 03.11.2023 письмово проінформувати з наданням підтверджуючих документів уповноважених осіб Комісії та департамент фінансового моніторингу та проведення інспекції про виконання цього розпорядження.

Акціонерне товариство «АСВІО БАНК», вважає винесені уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Постанову №213-ДУ та Розпорядження №292-ДУ, необґрунтованими, незаконними, та такими, що підлягають скасуванню.

За покликанням заявника, виконання всупереч вимог чинного законодавства Розпорядження №292-ДУ про усунення порушень законодавства на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023, яким фактично зобов`язано АТ «АСВІО БАНК» виконати вимоги ОСОБА_2 та надати йому інформацію яка становить професійну таємницю без письмово дозволу ОСОБА_3 , призведе не тільки за порушення вимог щодо гарантованої конфіденційності інформації, що міститься у системі депозитарного обліку, а й можливому розголошенню ОСОБА_2 отриманих від АТ «АСВІО БАНК» відомостей невизначеному колу осіб, що буде наслідком втрати статусу професійної таємниці та в подальшому унеможливить поновлення порушених прав та законних інтересів заявника.

Дослідивши викладені у заяві мотиви, а також з урахуванням поданих до заяви матеріалів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи приписи ст. 154 КАС України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Частиною 1, 2 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Відповідно до положення ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Крім того, суд наголошує, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17.

Суд зазначає, що перевірка законності постанови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №213-ДУ про накладення санкції та правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023 та Розпорядження №292-ДУ про усунення порушень законодавства на ринку капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023 на час розгляду заяви про забезпечення позову до подачі позову, є фактично вирішенням справи по суті, а ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить заявник, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Суд звертає увагу на те, що заявник не надав доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів заявника після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав заявника у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності рішень чи дій відповідача.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову.

Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, є фактично вирішенням справи по суті на період розгляду справи, що є неприпустимим.

Аналогічний правовий висновок викладений в абзаці 4 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2, згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову до подачі позову є обґрунтуванням підстав незаконності та скасування постанови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №213-ДУ про накладення санкції та правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023 та Розпорядження №292-ДУ про усунення порушень законодавства на ринку капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023, щодо оскарження яких він має намір подати позов.

Натомість в заяві про забезпечення позову, яка подана до подачі позову, не наведено обставин, які є підставою для забезпечення позову, а саме обставин, які б свідчили про існування вже очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтовано причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрито у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності рішень чи дій відповідача, тому суд вважає відсутніми підстави для задоволення даної заяви про забезпечення позову.

Виходячи з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «АСВІО БАНК» (; адреса: вул. Преображенська, буд. 2, м. Чернігів, 14000) про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я.В. Горобцова