Справа № 320/10137/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Київ № 320/10137/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач ), в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача в зарахуванні довідки про заробітну плату від 19.10.2021 № 4/51935 та зарахуванні до стажу період військової служби з 21.09.1988 по 01.03.1990 в кратності 1,5 згідно з довідкою № 1375 від 22.07.2021;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, з урахуванням сум заробітної плати згідно довідки від 19.10.2021 № 4/51935 та періоду військової служби з 21.09.1988 по 01.03.1990 в кратності 1,5 згідно з довідкою від 22.07.2021 № 1375 з 23.08.2021.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального закону, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою від 07.11.2022 позов залишив без руху з наданням позивачеві строку для усунення виявлених недоліків.

У зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою від 11.01.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем під час прийняття рішення про призначення пенсії протиправно не зараховано довідку про заробітну плату, а також період проходження ним військової служби.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, по-перше, на період проходження позивачем надстрокової військової служби не поширюються норми Постанови від 25.03.1968 № 181; по-друге, архівну довідку про заробітну плату від 19.10.2021 № 4/51935 не взято до уваги, оскільки вона не завірена печаткою.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до довідки від 22.07.2021 № 1375, виданої Обухівським ТЦК та СП, позивач дійсно проходив військову службу з 05.08.1980 по 01.03.1990; також проходив службу у віддаленій місцевості і має право на пільги, встановлені Радою Міністрів СРСР від 21.05.1984 № 482 один місяць за півтора «ст. Бирофельд в Хабаровському кр. ЕОА» з 21.09.1988 по 01.03.1990.

Позивач уточнив, що у період з 21.09.1988 по 01.03.1990 він проходив військову службу в районах Крайньої Півночі, тож має право на зарахування вказаного періоду до страхового стажу в кратності 1,5.

Згідно з архівною довідкою від 19.10.2021 № 4/51935, виданою Федеральним державним казенним підприємством «Центральний архів Міністерства оборони російської федерації», архівними документами установлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині польової пошти НОМЕР_1 у період з 12.08.1983 по 11.08.1988 на посаді авіаційного техніка літака (лейтенант, старший лейтенант) та йому нараховувалось грошове забезпечення (у рублях) та іноземній валюті (марках).

Позивач 22.08.1961 року народження, досяг пенсійного віку (60 років), у зв`язку з чим звернувся до пенсійного органу з заявою від 17.11.2021 про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатом розгляду вказаної заяви та наданих документів, відповідачем 23.08.2021 призначена позивачу пенсія.

При цьому, відповідачем обраховано страховий стаж позивача, який становить: 38 років 3 місяці 22 дні повний; 22 роки 2 місяці 23 дні стаж до 01.01.2004; 16 років 0 місяців 29 днів після 01.01.2004.

Позивач звернувся до відповідача зі скаргою від 14.08.2022, в якій зазначив, що звертаючись за призначенням пенсії він подавав пенсійному органу довідку про період роботи і заробіток № 4/51935 від 19.10.2021 та військовий квиток і довідку № 1375 від 22.07.2021. Однак з розрахунку пенсійного фонду вбачається, що вказані документи не прийняті до уваги та до стажу не зараховано. У зв`язку з наведеним позивач просив відповідача зарахувати періоди роботи, зазначені у вказаних документах до страхового стажу, перерахувати йому пенсію та виплатити заборгованість.

Листом від 29.08.2022 № 1000-0202-8/82378 відповідач повідомив позивача про те, що пенсію розраховано на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до чинного законодавства.

До страхового стажу враховано період проходження військової служби з 05.08.1980 по 01.03.1990 згідно з військовим квитком від 20.03.1990 серії НОМЕР_2 та довідки від 22.07.2021 № 1375.

Щодо вимоги про зарахування періоду військової служби в кратності відповідачем повідомлено, що відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 25.03.1968 № 181 солдатам, матросам, сержантам, звільненим починаючи з 1968 року з військової служби в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, час їхньої дійсної строкової служби зараховується в стаж роботи, який дає право на отримання пільг, передбачених указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967, якщо вони не пізніше 3-х місяців влаштувались на роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Разом з тим, у зв`язку з проходженням позивачем у зазначений період надстрокової служби, норми вищезазначеної постанови щодо врахування стажу у пільговому обчисленні не поширюються.

Також зазначено, що архівну довідку про заробітну плату від 19.10.2021 № 4/51935 не взято до розрахунку, оскільки зазначена довідка не завірена печаткою.

Вважаючи таку поведінку відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з вимогами статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами статі 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування розроблений Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 5 Закону № 1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 9 Закону № 1058-IV пенсія за віком є різновидом пенсійних виплат в солідарній системі.

За приписами статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами статті 98 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ)перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення закріплено у пункті 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) та статті 48 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідно до пункту 5 прикінцевих положень Закону № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Таким чином, пільгове обчислення громадянам їхнього трудового стажу в районах Крайньої Півночі та в районах, до них прирівняних регулювалося законодавством колишнього СРСР. При цьому пільги щодо обчислення трудового стажу за час роботи в зазначених районах надавалися за певних умов тільки тим особам, які:а) направлялися, переводилися на роботу в такі райони та з якими були укладені письмові строкові трудові договори;б) місце попереднього проживання таких осіб до прийняття на роботу було на відстані від місця роботи не менше 1000 км залізницею або 500 км іншими шляхами сполучення.

У разі дотримання зазначених умов трудовий стаж цивільній особі зараховувався у кратному розмірі. Пільги при обчисленні стажу роботи особам, які приймалися на роботу безпосередньо на місці, не надавалися. Виняток мали лише колишні військовослужбовці строкової служби (солдати, матроси, сержанти, старшини і військові будівельники), які проходили військову службу в зазначених районах і звільнилися в запас або у відставку з Радянської Армії, починаючи з 1968 року, та які залишилися працювати в районах Крайньої Півночі та місцевостях, до них прирівняних. Таким особам, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 25.03.1968 № 181, час їхньої дійсної військової служби (служби у військово-будівельних загонах) у зазначених районах зараховується до стажу роботи у пільговому обчисленні, але тільки у тому разі, якщо вони не пізніше трьох місяців після звільнення з військової служби були прийняті на роботу в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, до них прирівняних.

Що стосується осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які проходили військову службу в зазначених вище районах, то згідно з Порядком обчислення військової служби у кратному обчисленні у віддалених місцевостях, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 15.12.1990 № 1290, кратний розмір застосовується лише при обчисленні вислуги років таких осіб для призначення їм військових пенсій за вислугу років.

Виходячи зі системного аналізу вищенаведених норм, у взаємозв`язку з документально підтвердженими обставинами справи, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу проходження ним у період з 21.09.1988 по 01.03.1990 саме строкової військової служби, а не надстрокової, а також доказу на підтвердження обставини працевлаштування його на роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, протягом трьох місяців після звільнення з військової служби, то суд доходить висновку про відсутність правових підстав для зарахування в пільговому обчисленні вказаного спірного періоду до страхового стажу позивача для обчислення та перерахунку пенсії за віком.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 19.04.2022 у справі № 300/756/19, яку відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує до спірних правовідносин.

Окрім вищенаведеного суд зазначає, що відповідно до статті 20 Закону № 1058-IVстрахові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з пунктом Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1) за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Водночас позивачем не надано суду жодного первинного документа на підтвердження змісту архівної довідки від 19.10.2021 № 4/51935, виданої Федеральним державним казенним підприємством «Центральний архів Міністерства оборони російської федерації», тож відповідач правомірно не прийняв таку довідку до уваги при призначенні позивачу пенсії за віком.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.