Справа № 173/1937/23
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1937/23
Провадження №2-а/173/10/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

при секретареві Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі .

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10липня 2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін 19.07.2023 року.

19.07.2023 року розгляд справи відкладений на 16.10.2023 року в зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву.

07.08.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

15.08.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив

Згідно поданої позовної заяви позивач просить скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченка Владислава Олеговича, серії АА № 00005281 від 17.02.2023 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в подвійному розмірі 17 000,00 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення..

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 17.02.2023 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченком В.О., винесено постанову серії АА № 00005281 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Указаною Постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (Перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в подвійному розмірі 17 000,00 гривень.

Вказану Постанову Позивач не отримувала. Позивач не погоджується із Постановою, вважає її протиправною, необгрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, і такою, що підлягає скасуванню.

Причиною для винесення Постанови Відповідачем стало те, що уповноважена особа відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, не врахувала, що перевезення вантажу здійснювалося автопоїздом у складі тягача та спеціалізованого напівпричепа н/пр-контейнеровоза для якого максимальна дозволена маса складає 44 тони, а не 40 тон, як помилково вказала уповноважена особа.

На підставі чого просить скасувати зазначену постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

Справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Свої заперечення обґрунтовував наступним. Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 17.02.2023 серії АА №00005281 встановлено, що 13.01.2023 о 16 год 14 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., зафіксовано транспортний засіб МАN ТGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9.575% (3.83 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 8, WAGA -WIM35, № 2, сертифікат відповідності № UA. TR 113-0619/10F-22 чинний до 17.05.2022.

За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позовна заява подана Позивачем 07.07.2023, при тому, що оскаржувана постанова винесена 17.02.2023 та скерована 20.02.2023 на адресу Позивача - Дніпропетровська обл., м. Верхньодніпровськ, вулиця Гагаріна, 1, кв. 28, що підтверджується копією поштових відправлень Ф. 119 (штриховий кодовий ідентифікатор листа 754), таким чином позивачка пропустила строк на оскарження постанови. Тому просять залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно оскаржуваної постанови позивачка притягнена до адміністративної відповідальності оскільки допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України. При цьому товарно-транспортна накладна не є тим документом, що однозначно підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Тобто, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Крім того, Позивачем не надано жодних доказів відповідності зазначеної в товарно- транспортній накладній від 13.01.2023 №19 загальної маси вантажу фактичній масі, що була перевезена, також надані позивачем докази не спростовують факту перевищення вагових параметрів, зафіксованих в автоматичному режимі.

Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення.

Крім цього, враховуючи інформацію, що міститься в товарно-транспортній накладній від 13.01.2023 №19, наданої Позивачем до позовної заяви, транспортним засобом МАМ ТGХ 26.440 , ДНЗ НОМЕР_1 перевозився соняшник українського походження насипом, що прямо суперечить вимогам про перевезення вантажу в контейнерах визначених Наказом міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні».

Тож, доводи Позивача, що транспортний засіб за типом є контейнеровозом, про що прямо зазначено в свідоцтві про реєстрацію транспортних засобів, є безпідставними.

Позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т. зазначені обставини є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 17.02.2023 року позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту оскаржуваної постанови 13.01.2023 о 16 год. 14 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл. зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440, днз НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,575% (3.83 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. В постанові зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь. Відстань між вісями 1-2: 2600 мм; 2-3:1340 мм; 3-4: 5630 мм; 4-5:1310 мм; 5-6:1310 мм. Навантаження на вісь 1 - 6350 кг, 2- 5800 кг, 3 - 10050 кг, 4 - 8650 кг, 5- 9150 кг, 6 - 8700 кг. - загальна маса - 48700 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса - 43 830 кг. В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.Ua/r/a/AA00005281/ (ідентифікатор доступу: zt2HgAcFsgBpe), що підтверджується копією постанови.

Згідно оскаржуваної постанови на позивачку накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000.00 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Позивач посилається на те, що оскаржувана постанова не відображає всіх ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки відповідачем не взято до уваги та не відображено характеристик іншого транспортного засобу -причепу, я кий згідно технічних характеристик є контейнеровозом.

Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси 40 т для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом та 44 т для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що пункт 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи для руху контейнеровозів та для руху інших автомобілів (тягачів).

Як випливає з матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 17 лютого 2023 встановлено порушення позивачем вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу.

Як вбачається з наданих позивачем документів, а саме: відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспопортного засобу перевезення здійснювалось автомобілем MAN днз НОМЕР_1 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем. Та спеціалізованим напівпричепом НПР- контейнеровоз, переобладнаний у 2022 році, для перевезення контейнерів типу 1А; 3-ОСІ;. Марки KOEGEL Днз НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію траспортних засобів.

Як вбачається із товарно-транспортної накладної № 19 від 13 січня 2023 року перевезення здійснювалось зазначеним вище транспортним засобом з напівпричепом. Первозка здіснювалась соняшнику українського походження, вид пакування: насипом, маса брутто 43.860, нетто 28.860, тара 15.000, т., що підтверджється копією товарно-транспортної накладної.

Відповідно до наданих суду фотознімків вбачається д.н.з. тягача НОМЕР_1 , проте не зафіксовано номерного знаку напівпричіпу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що позивачем не надано доказів, що перевозився контейнер із відповідним маркуванням , а в товарно-траснпортниій накладній заначається, що соняшник українського походження перевозився насипом.

Крім того відповідно наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом) забороняється перевозити в універсальних контейнерах, зокрема, сипучі вантажі без тари.

Матеріали справи не містять того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням. Так само відсутні будь-які ознаки перевезення контейнерів на транспортному засобі в момент вчинення правопорушення.

З дослідженого в судовому засіданні фотознімку вбачається, що при складанні постанови був зафіксований автомобіль MAN днз НОМЕР_1 , проте не із напівпричепом, оснащеним контейнеровозом Марки KOEGEL SN24, а із напівпричепом іншого типу. Крім того згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричеп контейнеровоз KOEGEL Днз НОМЕР_2 має чорний колір, в той час як напівпричеп на зафіксованому автомобілі має білий (світло сірий) колір з синьою полоскою.

Таким чином суд погодужється із доводами відповідача про те, що позивачем не надано доказів того, що перевезення здійснювалось тягачем з напівпричепом контейнеровозом, зазначеної в товарно-транспортній накладній моделі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.297-7 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП може бути звільнена від адміністративної відповідальності, в іншому випадку правомірність поведінки власника транспортного засобу доводиться в судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Тобто, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті було дотримано вимог закону щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

В свою чергу позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що зафіксоване в автомтичному режимі правопорушення, за я ке позивачка притягується до адміністративної відповідальності здійснювалось перевезення вантажу напівпричепом контенеровозом зазначненим у наданому суду свідоцтві про реєстрацію транспотрного засобу.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, постанова про адміністративне правопорушення серії АА № 00005281 від 17.02.2023 за формою відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за фактичними обставинами, підстави пропуску позивачкою строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративного правопорушення при вирішення даного спору не застосовуються.

Крім того як вбачається з наданого суду відстеження руху поштової кореспонденції, відправлення із оскаржуваною постановою позивачці не було вручене та повернене відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст.ст. 7, 14-1, ст. 121, 247, 258, 265, 268, 282-284, 297 КУпАП, ст.ст. 5-10, 14, 77, 139, 242-246, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, , юридична адреса: 03150 вул. Антоновича, 51 м. Київ, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 00005281 від 17.02.2023 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП - відмовити в повному обсязі..

Понесені судові витрати по спліті судового збору в сумі 536.80 грн.. покласти на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 16.10.2023 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 25.10.2023 року

Дата набрання законної сили: 27.10.2023 року