Справа № 400/9472/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 р. № 400/9472/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)", вул. Суворова, 1, с. Центральне, Миколаївський район, Миколаївська область, 57361,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 21.06.2021 по день фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

«Визнати дії Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)» щодо зменшення ОСОБА_1 розміру компенсації за невикористані дні відпусток протиправними.

Зобов`язати Державну установу «Снігурівська виправна колонія(№5)» виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично виплаченою компенсацією за невикористані дні відпусток та належною йому до виплати компенсацією на загальну суму 31 612 грн. 50 коп.

Визнати дії Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)» щодо зменшення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Зобов`язати Державну установу «Снігурівська виправна колонія (№5)» у визначеному законом порядку виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 107 423 грн. 04 коп.

Стягнути з Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 21.06.2021 року по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців».

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що при визначенні сум, що мали бути виплачені позивачу при звільненні, Державна установа «Снігурівська виправна колонія (№5)» (далі Установа або відповідач) порушила вимоги затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 «Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам родового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» (далі Порядок № 925/5). Крім того, позивач зазначив, що відповідач не виплатив одноразову грошову допомогу при звільненні, тому, на підставі статей 116, 117 Кодексу законів про працю України, з Установи має бути стягнута сума середнього заробітку за весь час затримки.

Установа вимоги ОСОБА_1 заперечила, зазначила у відзиві (арк. 37-41), що розрахунки відповідних сум були виконані правильно. На думку відповідача, він звільнений від відповідальності за затримку розрахунку при звільненні в силу статті 10 Закону України від 15.03.2022 № 2136-IX «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Як встановлено судом, пунктом 1 наказу начальника Установи від 17.05.2022 № 72 ОС «Про особовий склад» капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого інспектора (з кінології) відділу охорони Установи 17.05.2022 було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (арк. 12-14).

Рішенням від 24.04.2023 у справі № 400/4435/22 Миколаївський окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував вказаний вище наказ та поновив позивача на посаді з 18.05.2022 (арк. 15-18).

27.04.2023 начальник Установи, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 400/4435/22, видав наказ № 69/ОС «Про поновлення на посаді» (арк. 19).

20.06.2023 наказом начальника Установи № 112/ОС «Про особовий склад» (далі Наказ № 112, арк. 21) позивача від 20.06.2023 було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» - за власним бажанням.

У Наказі № 112, зокрема, вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 на день звільнення становить 25 років 1 місяць 18 днів, з них 17 років 11 місяців 9 днів служба в Державній кримінально-виконавчій службі в календарному обчисленні, у пільговому обчисленні 32 роки 8 місяців 5 днів. Відділ фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Установи мав виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 календарних років служби та виплатити компенсацію за 27 діб невикористаної щорічної чергової відпустки за 2022 рік та 17 діб щорічної чергової відпустки за 2023 рік.

Сторони визнали, що за 44 дні невикористаної відпустки, на виконання Наказу № 112, позивачу було виплачено 5 458,82 грн. На думку позивача, сума компенсації становить 37 071,32 грн.

Відповідач обчислив суму одноразової грошової при звільненні 52 743,56 грн, яку мав отримати позивач на підставі Наказу № 112. Ця сума не була виплачена.

З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний виплатити:

1. Різницю між розрахованими сторонами сумами компенсації за 44 дні невикористаної відпустки (37 071,32 грн сума, обчислена позивачем, 5 458,82 грн сума, обчислена відповідачем) 31 612,50 грн.

2. Одноразову грошову допомогу при звільненні 107 423,04 грн (сума, що була розрахована позивачем). Як вказано вище, за розрахунками відповідача, сума цієї допомоги становить 52 743,56 грн.

3. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

1. В абзацах першому третьому пункту 2 глави 22 розділу ІІ Наказу № 925/5 вказано, що за невикористані дні відпусток особам рядового або начальницького складу, які звільняються зі служби, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористані дні відпусток проводиться, виходячи з розміру грошового забезпечення, право на отримання якого особа рядового чи начальницького складу має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби з врахуванням пункту 22 розділу І цього Порядку. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру місячного грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток вказується в наказі про звільнення.

Згідно з пунктом 22 розділу І Порядку, для розрахунку грошового забезпечення за час перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, одноразових додаткових видів грошового забезпечення та компенсаційних виплат (допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, грошова компенсація за невикористані дні відпусток) до місячного грошового забезпечення включається премія (встановлена відповідно до глави 13 розділу ІІ цього Порядку) в середньому розмірі за повні дванадцять календарних місяців служби підряд за місцем проходження служби, а за менший період служби в середньому розмірі за повні календарні місяці служби за місцем проходження служби.

Ухвалою про відкриття провадження у справі суд зобов`язав відповідача надати: детальну інформацію щодо нарахованих та виплачених позивачу на підставі Наказу № 112 сум (окремо одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористані дні відпусток), в інформації навести посилання на норми відповідних правових актів та на докази, що підтверджують фактичні обставини; довідку про розмір місячного грошового забезпечення позивача, обчисленого відповідно до Порядку № 925/5.

Жодних документів та пояснень щодо нарахованої та виплаченої позивачу суми 5 458,82 (грошова компенсація за невикористані дні відпусток) відповідач не подав.

Виходячи з кількості днів 44, одноденний розмір грошового забезпечення, що був визначений відповідачем, становить 124,06 грн.

Згідно з інформацією, що міститься у грошовому атестаті (арк. 24), місячний розмір грошового забезпечення, право на отримання якого ОСОБА_1 мав відповідно до чинного законодавства, складається з:

4 230 грн посадовий оклад,

1 270 грн оклад за спеціальним званням,

2 750 грн надбавка за вислугу років (50% від (4 230 + 1270)),

4 125 грн надбавка за особливості проходження служби (50% від (4 230 + 1 270 + 2 750)),

423 грн премія (10% від посадового окладу).

Всього: 12 798 грн.

Одноденний розмір місячного грошового забезпечення (абзац другий пункту 2 глави 22 розділу ІІ Порядку № 925/5) становить 426,60 грн (12 798 : 30).

Відповідно, сума грошової компенсації за невикористані дні відпусток становить 18 770,40 грн (426,60 х 44).

Оскільки відповідач нарахував та виплатив позивачу грошову компенсацію за невикористані дні відпусток в сумі 5 4582,82 грн, суд визнав обґрунтованими позовні вимоги в цій частині та дійшов висновку, що Установа має виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні відпусток в сумі 13 311,58 грн (18 770,40 5 548,82).

У позовній заяві ОСОБА_1 навів розрахунок, згідно з яким розмір місячного грошового забезпечення становить 25 276,01 грн, відповідно, одноденний розмір місячного грошового забезпечення становить 842,53 грн. Тому, за твердженнями позивача, сума грошової компенсації за невикористані дні відпусток становить 37 031,32 грн (842,53 х 44).

Відмінність між наведеним вище розрахунком та розрахунком позивача полягає в сумі премії. Так, ОСОБА_1 , посилаючись на пункт 22 розділу І Порядку № 925/5, стверджує, що премія в середньому розмірі за повні дванадцять календарних місяців служби підряд становить 12 901,01 грн. На думку позивача, оскільки період служби з поновлення на посаді (квітень 2023 року) до звільнення (червень 2023 року) є меншим за дванадцять календарних місяців служби, середній розмір премії має визначатися з урахуванням премії за квітень і травень 2023 року (по 423 грн), а також премії, яку позивач отримав за десять календарних місяців проходження служби підряд до першого звільнення (травень 2022 року) - з червня 2021 року до березня 2022 року. Згідно з «Довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (арк. 26), загальна сума отриманої ОСОБА_1 премії за період з червня 2021 року до травня 2023 року становить 154 812,20 грн, отже, середній розмір премії становить 12 901,01 грн (154 812,20 : 12).

Суд ці доводи відхилив, оскільки вони ґрунтуються на хибному тлумаченні пункту 22 розділу І Порядку, і це тлумачення суперечить змісту вказаної норми. На думку суду, слова «повні дванадцять календарних місяців служби підряд» не дозволяють ані враховувати періоди, що перебувають поза межами дванадцяти місяців (зворотній відлік від червня 2023 року), тобто періоди з червня 2021 року до березня 2022 року (10 місяців), ані додавати до цих 10 місяців 2 місяці 2023 року, оскільки в даному випадку не дотримується умова, означена словом «підряд».

Відповідно, для визначення розміру місячного грошового забезпечення та для визначення одноденного розміру грошового забезпечення (пункт 2 глави 22 розділу ІІ Поряду № 925/5) враховується премія в середньому розмірі за менший період служби (пункт 22 розділу І Порядку № 925/5), тому, повним календарним місяцем служби позивача є травень 2023 року, а сума премії, що включається до розрахунку, становить 423 грн.

2. Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 925/5, особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до пункту 6 глави 1 розділі ІІІ Порядку № 925/5, до місячного грошового забезпечення осіб рядового і начальницького скалу, які дають право на отримання одноразової грошової допомоги, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються:

для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати), встановлені на день звільнення зі служби, та премія, розрахована відповідно до пункту 22 розділу І цього Порядку.

Сума місячного грошового забезпечення, про що вказано вище, становить 12 798 грн. Кількість повних календарних років служби ОСОБА_1 17. Відповідно, сума одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби становить 54 391,50 грн (12 798 х 25% х 17).

За розрахунком відповідача (арк. 25), сума одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби становить 52 743,56 грн. Суд встановив, що цей розрахунок є неправильним. До місячного грошового забезпечення мала бути включена премія за травень 2023 року в сумі 423 грн, оскільки такий розмір є премією «в середньому розмірі» у контексті пункту 22 розділу І Порядку № 925/5 та з урахуванням фактичних обставин, а не 1/12 цієї суми 35,25 грн, як зробив відповідач.

Доводи ОСОБА_1 про те, що сума одноразової допомоги при звільненні зі служби становить 107 423,04 грн, ґрунтуються на тому, що розмір місячного грошового забезпечення дорівнює 25 276,01 грн (з урахуванням включення до цієї суми премії в сумі 12 901,01 грн).

З підстав, що викладені вище (висновок суду про хибне тлумачення позивачем пункту 22 розділу І Порядку № 925/5), суд визнав такими, що не підлягають до задоволення, вимоги про виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 107 423,04 грн.

3. Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

У статті 117 Кодексу законів про працю України вказано, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні обчислюється по день фактичного розрахунку, отже, право вимагати в судовому порядку виплати середнього заробітку виникає в особи після проведення відповідних виплат.

Відповідач з позивачем не розрахувався, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення як такі, що заявлені передчасно.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтею 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" (вул. Суворова, 1, с. Центральне, Миколаївський район, Миколаївська область, 57361, ідентифікаційний код: 08594654) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)», що полягають у неправильному обчисленні суми грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні відпусток.

Зобов`язати Державну установу «Снігурівська виправна колонія (№5)» виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпусток в сумі 13 311,58 грн (тринадцять тисяч триста одинадцять гривень 58 копійок).

Визнати протиправними дії Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)», що полягають у неправильному обчисленні суми одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)», що полягає у невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Зобов`язати Державну установу «Снігурівська виправна колонія (№5)» виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в сумі 54 391,50 грн (п`ятдесят чотири тисячі триста дев`яносто одна гривня 50 копійок).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна