Справа № 560/4066/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4066/23

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

25 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.10.1982 по 11.10.1996 на посаді інструктора Чемеровецького райвиконкому, завідуючого оргінструкторським відділом Чемеровецького райовиконкому, завідувача відділу соціального забезпечення Чемеровецького райвиконкому та період з 26.01.1999 по 25.04.2006 на посадах завідуючого організаційним відділом Чемеровецької районної ради, керуючий справами виконавчого апарату районної ради, заступником голови районної ради до стажу державної служби та перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII з 16.01.2023;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 16.01.2023 на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Кам`янець-Подільською районною радою №17/01-27 від 12.01.2023 та №398/01-27 від 04.01.2023.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24 січня 2023 року №07 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи з 01.10.1982 по 11.10.1996 та з 26.01.1999 по 25.04.2006;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ з 16 січня 2023 року на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Кам`янець- Подільською районною радою №17/01-27 від 12.01.2023 та №398/01-27 від 04.01.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи, подали апеляційні скарги.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що позивачу вже призначалась пенсія згідно Закону України "Про державну службу", а тому законні підстави для призначення пенсії за цим же законом та застосування наданих останнім довідок для розрахунку пенсії відсутні.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

З 17 квітня 2006 року позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". З 01.03.2021 ОСОБА_1 переведено автоматично на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

16 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24 січня 2023 року № 07 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Листом від 01 лютого 2023 року № 2200-0304-8/8091 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що за документами пенсійної справи позивач отримував пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про державну службу", та 01.03.2022 автоматично переведений на пенсію, передбачену Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Переведення на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» є недоцільним, оскільки розмір пенсії є меншим, ніж відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначено, що станом на 01 травня 2016 року позивач не працював на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та відсутній 20 - річний стаж державної служби, а тому призначити останньому пенсію державного службовця немає підстав.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що у позивача наявне право на перехід на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

П. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України регламентовано, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

До 01.01.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу" (далі Закон №3723).

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі-Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та Перехідних положеннях якого закріплено, що Закон № 3723-ХІІ (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII втратив чинність.

Так, пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того, пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,-у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), за останньою зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 13 лютого 2019 року за результатами апеляційного перегляду рішення Верховного Суду 04 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).

Отже, не зважаючи на те, що з 01.06.2016 Закон України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу" втратив чинність, після вказаної дати особи, що працювали на державній службі за наявності передбачених ст.37 цього закону підстав, мають право на пенсію державного службовця.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу 17.04.2006 призначено пенсію згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" за нормами Закону України "Про державну службу".

Тобто позивач до 01.03.2022 отримував пенсію державного службовця, а з вказаної дати останнього автоматично переведено на пенсію, передбачену Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

16.01.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Хмельницькій області з заявою про переведення на пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Проте, в призначенні пенсії державного службовця позивачу відмовлено з тих підстав, що останньому вже призначалась така пенсія, однак враховуючи, що розмір пенсії згідно Закону України "Про державну службу" є меншим (4796,86 грн.) від розміру пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (6152,45 грн.), переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" є недоцільним.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє останній після призначення пенсії, перейти з одного виду пенсії на інший, або звернутись до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом. Право позивача на вибір пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення встановлено законом і не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 520/1972/19.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача в тій частині, що у ОСОБА_1 відсутній 20 річний стаж для призначення пенсії державного службовця, оскільки наявність необхідного стажу встановлювалася органом пенсійного фонду ще при первинному призначенні пенсії позивачу і за результатами розрахунку спеціального стажу останнього, УПФ призначило йому пенсію державного службовця.

Слід зазначити, що переведення позивача на пенсію згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зумовлене не відсутністю стажу державного службовця, а доцільністю такого переведення, оскільки пенсії за Законом № 1058-IV, більша ніж за Законом № 3723-ХІІ.

В той же час, колегія суддів вказує на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (далі Порядок).

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,-заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому-п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Так, на момент звернення позивача з заявою про переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ (15.03.2023), вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Як слідує зі змісту, наданих позивачем Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, останні видані станом на грудень 2022 року, тоді як позивач звільнений з посади, що прирівнюється до посади державного службовця 17.04.2006, в зв`язку з виходом на пенсію.

При цьому, зважаючи на те, що при первинному зверненні ОСОБА_1 за призначенням пенсії, ним було обрано пенсію державного службовця, передбачену ч.1 ст.37 № 3723-XII, то відсутні підстави вважати, що при зверненні позивачем до Управління з заявою від 16.01.2023 йдеться про призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", вперше.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-XII, однак без врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Кам`янець-Подільською районною радою №17/01-27 від 12.01.2023 та №398/01-27 від 04.01.2023.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги відповідача частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для часткового скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно частково скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ з 16 січня 2023 року на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Кам`янець-Подільською районною радою №17/01-27 від 12.01.2023 та №398/01-27 від 04.01.2023.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 16.01.2023 перевести ОСОБА_1 з пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» .

В решті позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.