Справа № 420/21478/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд Постач», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фокрос» про визнання недійсним договір,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області (далі - позивач, ГУ ДПС в Одеській області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд Постач» (далі - відповідач-1, ТОВ «Мегабуд Постач»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фокрос» (далі - відповідач-2, ТОВ «Фокрос») про визнання недійсним договір про надання послуг відповідального зберігання від 05.10.2020 року №0510-11-В3, укладений між ТОВ «Мегабуд Постач», та ТОФ «Фокрос», .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мегабуд Постач», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість попередніх звітних періодів зазначених у додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість зокрема встановлені обставини щодо здійснення господарської операції, а саме ввезення на митну територію України ТОВ «Мегабуд Постач» в період з жовтня 2020 по травень 2021 року певних товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ).

Та з метою зберігання імпортованих ТМЦ відповідач-1 уклав з відповідачем-2 Договір про надання послуг відповідального зберігання від 05.10.2020 року №0510-11-В3 (далі - оскаржуваний договір).

Поряд з цим представник позивача зазначає про те, що під час перевірки, відповідачем-1 надано рахунок обліку 28 в розрізі складів зберігання та міжнародні товарно-транспортні накладні, згідно з якими встановлено невідповідність в частині місця зберігання товарів та місця їх розвантаження.

Також позивач вказує, що на його запити на адресу відповідних юридичних осіб щодо надання інформації відносно укладання договорів оренди складських приміщень за відповідними адресами із ТОВ «Фокрос» та наявності факту зберігання ТМЦ які належать відповідачу-1 (ТОВ «Мегабуд Постач»), повідомлено про те, що протягом 2020-2021 років взаємовідносин з вказаними юридичними особами не мали.

Також й не встановлено факту здавання в оренду складських приміщень за адресою: Одеська область, Старокиївське Шоссе, 19, буд.4, к.2 відповідачу-1 та відповідачу-2 під час проведеного виїзду співробітників 1-го ОВ УБФЗ ГУ ДФС в Одеській області на юридичну адресу ТОВ «Аверс».

Позивач вказав, що під час проведення перевірки ГУ ДПС в Одеській області неодноразово запитувало від відповідача-1 пояснення та їх документальне підтвердження щодо обставин зберігання та перевезень ТОВ «Фокрос» ТМЦ, належних ТОВ «Мегабуд Постач». Відповідачем-1 повідомлено, що перевезення товарів а митній території України здійснювалось зберігачем (відповідачем-2) та будь-яких первинних документів на підтвердження отримання послуг та перевезення товарів до перевірки не надано. Також відповідач-1 відмовив у залученні перевіряючих до обстеження складських приміщень в яких ТОВ «Мегабуд Постач» зберігає ТМЦ за рахунок яких сформовано від`ємне значення з ПДВ.

Також позивачу на його відповідні запити після встановлення за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власників нежитлових приміщень за адресами (які зокрема вказувались у договорі та згідно повідомлення відповідача-2 за ф.№20-ОПП) повідомлено, що відповідачі не укладали з ними договір оренди/суборенди складських приміщень.

Таким чином на думку позивача всі наведені вище обставини в сукупності та інші які наведені у адміністративному позові свідчать про те, що договір про надання послуг відповідального зберігання від 05.10.2020 року №0510-11-В№, укладений між ТОВ «Мегабуд Постач», та ТОВ «Фокрос» є таким що підлягає визнанню недійсним.

Враховуючи вищенаведене позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

01.12.2021 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд Постач» надано відзив на адміністративний позов, згідно якого зазначено, що позивач вважає, що товар був придбаний ТОВ «Мегабуд Постач», однак в подальшому не поміщався на склади ТОВ «Фокрос», що свідчить нібито про безтоварність господарської операції зі зберігання.

Як на порушення інтересу держави, на захисті якого діє контролюючий орган, Головне управління ДПС в Одеській області спирається на те, що вина полягає у протиправному формуванню ТОВ «Мегабуд Постач» податкового відшкодування та несплаті належних податкових зобов?язань. Проте відповідач-1 відмічає, що право на формування податкового кредиту виникло не у зв?язку із поміщенням товарів на відповідальне зберігання до ТОВ «Фокрос», а на підставі їх придбання та переміщення через кордон, що підтверджується митними деклараціями та не заперечується позовом.

Товар є матеріальним об`єктом, був переміщений на територію України та не передавався у власність іншим суб`єктам, а тому слід вважати, що такий товар наявний, якщо не доведено зворотне. На думку відповідача-1 у разі, якщо Головне управління ДПС в Одеській області переконане, що товар на склади ТОВ «Фокрос» не поміщався, це твердження має бути доведеним.

Окрім того відповідач-1 вважає, що позивачу варто відрізняти процедуру формування ТОВ «Мегабуд Постач» податкового відшкодування та виконання спірного договору, оскільки встановлення контролюючим органом у діях товариства протиправних дій автоматично не підтверджує усі підозри та припущення щодо обставин та мотивів укладення договору. Тим більше винесення податкових повідомлень-рішень не перетворює викладені у акті перевірки факти на об?єктивну істину. Таким чином, висунуті вимоги позивач повинен аргументувати належними допустимими та достатніми доказами, яких у матеріалах справи не міститься.

Відповідачем-1 зазначено, що на підтримку позиції позивачем наводиться ряд відповідей на запити ГУ ДПС в Одеській області від власників приміщень, де могли розміщуватись товари ТОВ «Мегабуд Постач» та адреси, які зазначені спірному договорі. Проте вказаними приміщеннями юридичні особи володіють на праві спільної часткової власності. Для встановлення відсутності ділових відносин між ТОВ «Фокрос» та власниками складів контролюючий орган повинен був опитати їх усіх без виключення, а не лише вибірково.

Згідно матеріалів справи запити на отримання інформації щодо правовідносин з ТОВ «Фокрос» та ТОВ «Мегабуд Постач» надіслано певному колу суб`єктів, серед яких АТ «Чорноморгідрозалізобетон» (), ДП «Укрпостачпреса» () та ТОВ «Бориспільсортнасіннеовоч» (), які не відповіли на надіслані запити. Поряд з цим у відповіді на запит від Одеського обласного оптового торговельно-виробничого об`єднання промислових і продовольчих товарів зазначається, що взаємовідносини з ТОВ «Фокрос» та ТОВ «Мегабуд Постач» у суб?єкта відсутні. Вказане на думку представника ТОВ «Мегабуд Постач» дає підстави вважати, що в сукупності позивачем було отримано інформацію не від усіх власників складських приміщень, а лише від певної частини. Якість запитів та опрацьованих контролюючим органом відомостей також не відповідають критеріям, завдяки яким можливо побудувати певні об`єктивні висновки. Таким чином ТОВ «Фокрос» може перебувати у договірних відносинах оренди/суборенди з суб`єктами, від яких інформація не надавалась взагалі.

Окрім того позивачем було здійснено виходи не на усі склади, на яких могло зберігатись майно ТОВ «Мегабуд Постач», а саме залишилося поза увагою приміщення за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Завокзальна. ТОВ «Мегабуд Постач» від ТОВ «Фокрос» отримало лист №12 від 12.07.2021 року, яким останнє повідомило про переміщення товарів на адреси нових складів: м. Київ, Святошинський р-н, вул. Миколи Краснова, 27; м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Каховська, 64. Проти такого переміщення ТОВ «Мегабуд Постач» не заперечувало, а тому надало свою згоду зберігачу. Вказані адреси контролюючим органом не перевірялись.

Враховуючи вищенаведені обставини відповідач-1 вказав на те, що позов не підлягає задоволенню.

13.12.2021 року ТОВ «Фокрос» надано відзив на адміністративний позов та зазначено, що відповідач-2 має право на розміщення товарів відповідача-1 на законних підставах. Товариство уклало ряд договорів суборенди, з метою надання у своїй господарській діяльності послуг відповідального зберігання. Отже, ТОВ «ФОКРОС» користується приміщеннями, де зберігає майно поклажодавця, на законних підставах. Тому не знаходить свого підтвердження думка позивача, що товариство не може надавати послуги з відповідального зберігання через відсутність у власності приміщень. Всі відповіді від власників, які володіють приміщеннями-складами на праві спільної часткової власності, що додані з позовом, також не можуть братись до уваги, оскільки з особами, які були опитані контролюючим органом, правочинів відповідачем не укладалось.

Також відповідачем-2 зазначено, що податкова перевірка проводилась щодо ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ, а не ТОВ «ФОКРОС», тож останнє не мало обов`язку ні надавати контролюючому органу відомості та документи на підтвердження права користування складами, де розміщені товари, ні також допускати представників ГУ ДПС в Одеській області до участі у проведенні інвентаризації.

Окрім того, ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» передав ТОВ «ФОКРОС» товар на відповідальне зберігання, при цьому не набув право користування приміщеннями, де вказане майно зберігається. В свою чергу ТОВ «ФОКРОС» отримало приміщення, де зберігається товар, на праві тимчасового платного володіння та користування. Тобто нежитлові приміщення ТОВ «ФОКРОС» займає на відповідній правовій підставі, та, фактично, є їх власником, безпосереднім контролером, і може впроваджувати певні обмеження у доступі до них без обов?язку такі обмеження обгрунтовувати. Тобто, оскільки орендних відносин між відповідачами не існувало, ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» не могло забезпечити доступ до приміщень ТОВ «ФОКРОС», тому що приміщення йому не передавалось. ТОВ «ФОКРОС» зі свого боку в межах наявних прав вирішило питання у законний спосіб, який вважав найбільш сприятливим для власних інтересів.

???Також оскаржуваний договір будь-яким чином не посягає на публічний порядок, оскільки такий не порушує конституційних прав і свобод людини і громадянина, не направлений на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади або незаконне заволодіння ним, оскільки у позові не надано доказів, що доводить інше. Сама вказівка на порушення публічного порядку на думку відповідача-2 не може братись до уваги судом, оскільки не грунтується на належних та достатніх доказах.

Також відповідач-2 вказав, що його товариство не обмежене використанням лише одного або певного конкретного складу під час надання послуг з відповідального зберігання. Оскільки у користуванні товариства наявні декілька нежитлових приміщень, переміщення майна між ними може проводитись зберігачем вільно. У питанні переміщенні майна поклажодавця ТОВ «ФОКРОС» керується виключно домовленостями, а тому листом №12 від 12.07.2021 року попросило згоди ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» на здійснення перевезення товару на нові склади.

Таким чином у задоволенні позову на думку відповідача-2 слід відмовити.

Ухвалою суду від 15.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін у справі.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року судом вирішено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання 24.02.2022 року.

Водночас Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан.

З огляду на вищезазначені обставини судове засідання, призначене на 02.03.2022 року, не відбулося через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022 року воєнний стан продовжений до 25.04.2022 року.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2212-IX від 21.04.2022, воєнний стан продовжений до 25.05.2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2263-IX від 22 травня 2022 року, воєнний стан продовжений до 23.08.2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2500-IX від 15.08.2022 року, воєнний стан продовжений на 90 днів.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022 року, воєнний стан продовжений до 19.02.2023 року.

Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №8419-IX від 07.02.2023 року, воєнний стан продовжений на 90 днів.

Відповідно до статті 64 Конституції України, навіть в умовах воєнного та надзвичайного стану не може обмежуватися право особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Тобто, за будь-яких умов, суди, зокрема адміністративні, повинні здійснювати судовий контроль за рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, посадових і службових осіб, що є частиною системи національної безпеки України.

Викладене свідчить про наявність у суду обов`язку здійснювати правосуддя навіть в умовах запровадженого воєнного стану.

В подальшому підготовче засідання призначене на 25.05.2023 року.

Ухвалою суду від 06.06.2023 року викликано в судове засідання до Одеського окружного адміністративного суду розташованого м.Одеса вул..Фонтанська дорога 14 (зала №28) для проведення допиту як свідків: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвалою суду від 06.06.2023 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОКРОС» надати до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`яти робочих днів оригінали певних документів (договорів та інше).

Також вищенаведеною ухвалою призначено технічну експертизу проведення якої доручити Дніпровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м.Дніпро вул..Січеславська набережна 17 офіс 801) та на вирішення експертизи поставлені певні питання.

Також ухвалою суду від 06.06.2023 року зупинено провадження у справі №420/21478/21 до одержання судом результатів проведення технічної експертизи документів.

07.07.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №420/21478/21.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року без виходу до нарадчої кімнати провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 26.09.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 11.10.2023 року без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання представника позивача та вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши адміністративний позов, відзиви на адміністративний позов та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмежено відповідальністю «Мегабуд Постач» зареєстровано як юридичну особу 10.07.2021 року, про що державним реєстратором вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 10.07.2018 року №0040585.

ТОВ «Мегабуд Постач» знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, а саме Приморська ДПІ (м. Одеса).

Видами діяльності ТОВ «Мегабуд Постач» визначено: 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, Основна 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, 46.34 Оптова торгівля напоями, 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами, 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям, 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.іу., 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фокрос» зареєстровано як юридичну особу 21.08.2020 року, про що державним реєстратором вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 21.08.2020 року N° 000075005.

ТОВ «Фокрос» знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, а саме Приморська ДПІ (м. Одеса).

Видами діяльності «Фокрос» визначено: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 52.10 Складське господарство, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів, 46.21 Основна Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Відповідно до підпункту 191.1.6 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області №5095-п від 20.07.2021 року та направлень №9190/15-32-07-03-15, №9196/15-32-07-03-15, №9198/15-32-07-03-15, №9237/15-32-07-03-15 від 21.07.2021 року, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість попередніх звітних періодів зазначених у додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено Акт №15976/15-32-07-03-12/42298686 від 05.08.2021 року (т.1, а.с.102-143).

Так, з Акту перевірки №15976/15-32-07-03-12/42298686 від 05.08.2021 року вбачається, зокрема те що Головне управління ДПС в Одеській області ставить під сумнів реальність господарської операції позивача з ТОВ «ФОКРОС» щодо відповідального зберігання ввезених на територію України позивачем товарно-матеріальних цінностей, а тому, право ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» на бюджетне відшкодування від`ємного значення ПДВ - відсутнє.

Так, 05.10.2020 року, між ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» та ТОВ «ФОКРОС» було укладено договір №0510-11-ВЗ про надання послуг відповідального зберігання (т.1, а.с.23-27).

Суд зауважує, що у межах здійснення своєї господарської діяльності ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» імпортуються товари широкого асортименту, зокрема, текстильні вироби, швацькі аксесуари, голки для швейних машин, посуд та прибори столові або кухонні з пластмаси не медичного призначення, світильники електричні, настільні, підлогові, гігієнічні або туалетні вироби з пластмаси, іграшки, тощо.

Протягом 2020 року, ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» імпортовано товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 57135963,45 гривень, згідно ВМД зазначених в акті перевірки (т.1 а.с.122-126).

У свою чергу, ввезені ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» товари передавалися на відповідальне зберігання ТОВ «ФОКРОС» за умовами договору №0510-11-ВЗ від 05.10.2020 року.

Отже, з метою зберігання імпортованих ТМЦ ТОВ «Мегабуд Постач» (Поклажодавець) в особі генерального директора Сочинського В.В. та ТОВ «Фокрос» (Зберігач) уклали Договір про надання послуг відповідального зберігання від 05.10.2020 року №0510-11-B3.

Пунктом 1.3 Договору №0510-11-ВЗ від 05.10.2020 року визначено, що ТОВ «ФОКРОС» здійснюється зберігання товару за адресами: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського 33, 65111, м. Одеса, Старокиївське шосе 19 км, буд.4, к.2; Київська область, м. Бориспіль, вул. Завокзальна 5.

Відповідно до пункту 3.1 Договору №0510-11-ВЗ від 05.10.2020 року, передача товару на відповідальне зберігання здійснюється за актом приймання-передачі товару.

Пунктом 4.1 Договору №0510-11-ВЗ від 05.10.2020 року визначено, що послуги ТОВ «ФОКРОС» по зберіганню всього товару складають 8000,00 гривень на місяць без ПДВ.

Згідно пункту 4.2 Договору №0510-11-ВЗ від 05.10.2020 року, ТОВ «ФОКРОС» щомісяця виставляє ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» для оплати рахунок та Акт прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до змісту п.2.1.1 Договору про надання послуг відповідального зберігання №0510-11-B3 від 05.10.2020 - доставка товарів з митниці до місця зберігання покладається на Зберігача ТОВ «Фокрос».

Судом встановлено, що позивачем надсилались на адресу ТОВ «Мегабуд Постач» певні запити щодо надання необхідних документів задля підтвердження реальності здійснення операцій (т.1 а.с.149-181), зокрема:

1) Відповідно до запиту № 3 від 21.07.2021 року (т.1 а.с.155), який отримано представником ТОВ «Мегабуд Постач» Уманець А.О., Головне управління ДПС в Одеській області просило відповідача допустити співробітників Головного управління ДПС в Одеській області до проведення обстеження територій, приміщень та іншого майна, що використовується для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування ТОВ «Мегабуд Постач».

Листом вих. № 2/21/07-21 від 21.07.2021 р. (т.1 а.с.156-157) ТОВ «Мегабуд Постач» повідомило заявника, зокрема що:

- відповідно до графи 10 до форми 20-ОПП, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обліку платника податків» № 1588 від 09.12.2011, у графі 10 «Вид права на об`єкт» зазначається: 1 - право власності; 2 - право володіння; 3 - право користування (сервітут, емфітевзис, суперфіцій); 4 - право господарського відання; 5 - право оперативного управління; 6 - право постійного користування; 7 - право довгострокового користування або оренди; 8 - право короткострокового користування, оренди або найму; 9 - іпотека; 10 - довірче управління майном;

- ТОВ «Мегабуд Постач» має у своєму користуванні лише офісне приміщення за адресою: 65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 17, кВ. 4 В/6, про що зазначено у відповідній формі 20-ОПП та доступ до якого забезпечено перевіряючими;

- товар ТОВ «Мегабуд Постач» був переданий ТОВ «ФОКРОС» за договором про надання послуг відповідального зберігання №0510-11-ВЗ від 05.10.2020 р., за яким останній за плату приймає Товар на відповідальне зберігання за адресами, визначеними у договорі;

- ТОВ «Мегабуд Постач» лише передає Товар на відповідальне зберігання, при цьому не орендує місця його зберігання, а отже не використовує їх у власній господарській діяльності, тому не має можливості здійснити доступ перевіряючих до вказаних адрес;

- саме ТОВ «ФОКРОС» на відповідній правовій підставі здійснює використання адрес зберігання товару, а тому вказані приміщення/території використовує саме ТОВ «ФОКРОС» для провадження ним господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються ним отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування;

- зважаючи на те, що вказані підприємства є окремими самостійними юридичними особами з відмінною господарською діяльністю, податковим та бухгалтерським обліком, надати допуск до приміщень та територій, які використовує ТОВ «ФОКРОС» та де зберігається товар, що є об`єктом оподаткування ТОВ «Мегабуд Постач», має право лише ТОВ «ФОКРОС».

- у зв`язку з чим, ТОВ «Мегабуд Постач» на адресу ТОВ «ФОКРОС» 21.07.2021 р. направило відповідний запит з проханням надати доступ ТОВ «Мегабуд Постач» разом із посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області для проведення відповідного обстеження територій/приміщень зберігання Товару.

2) Відповідно до запиту №5 від 22.07.2021 року (т.1 а.с.163), який отримано представником ТОВ «Мегабуд Постач» Уманець А.О., Головне управління ДПС в Одеській області просило відповідача надати у термін до 10 год. 00 хв. 23.07.2021 року дату проведення обстеження територій, приміщень та іншого майна, на якому зберігаються залишки товарно-матеріальних цінностей, що стали підставою для бюджетного відшкодування податку на додану вартість у травні 2021 року.

Листом вих. № 6/23/07-21 від 23.07.2021 р. (т.1 а.с.164) ТОВ «Мегабуд Постач» повідомило заявника, зокрема що:

- за результатами розгляду вказаного запиту, з урахуванням раніше наданої відповіді № 2/21/07-21 від 21.07.2021 р., повідомлено, що ТОВ «Мегабуд Постач» є сумлінним платником податку та розуміє обов`язки щодо виконання законних вимог посадових осіб контролюючого органу під час проведення перевірки, проте наданий час є дуже стислий та у термін 10 год. 00 хв. 23.07.2021 р. не можем зазначити дату доступу у зв`язку з наступними обставинами;

- ТОВ «Мегабуд Постач» виконало свій обов`язок і допустило посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до єдиного приміщення, що використовується для одержання доходів чи пов`язане з утриманням об`єктів оподаткування - до офісу, який відображений у формі 20-ОПП;

- проте інші приміщення на яких зберігається товар ТОВ «Мегабуд Постач» останній не використовує та не має до них відношення, адже приміщення за місцями зберігання товару на відповідній правовій підставі використовується ТОВ «ФОКРУС», якому передано товар на відповідальне зберігання;

- передача товару на відповідальне зберігання, згідно вимог ЦПК України, не передбачає можливості користування та вільного доступу, без погодження із зберігачем, до займаних приміщеннях, адже, як зазначалось вище, у ТОВ «Мегабуд Постач» відсутня правова підстава для користування приміщеннями/територіями, як то оренда, власність, суборенда, позичка тощо;

- у зв`язку з цим повідомлено, що ТОВ «Мегабуд Постач» прикладає максимальних зусиль для погодження з ТОВ «ФОКРОС» можливої дати допуску посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області до огляду приміщень та територій зберігання товару;

- як тільки буде надана відповідь ТОВ «ФОКРОС» відразу ж повідомлять про це посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області.

3) Відповідно до запиту № 7 від 23.07.2021 року (т.1 а.с.169), який отримано представником ТОВ «Мегабуд Постач» Уманець А.О., Головне управління ДПС в Одеській області просило відповідача забезпечити присутніх посадових осіб ТОВ «Мегабуд Постач» або його законних представників:

- об 11 год. 00 26.07.2021 року за адресою: Україна, Одеська обл., м. Одеса, Суворовський район, Старокиївське шосе, 19 км., буд. 4, кв. 2;

- о 14 год. 00 26.07.2021 року за адресою: Україна, Одеська обл., м. Одеса, Малиновський район, вул. Миколи Боровського, буд. 33, для проведення обстеження територій, приміщень та іншого майна, на якому зберігаються залишки товарно-матеріальних цінностей, що стали підставою для бюджетного відшкодування податку на додану вартість у травні 2021 року.

Листом вих. №8/23/07-21 від 23.07.2021 р. (т.2 а.с.171-172) ТОВ «Мегабуд Постач» повідомило заявника, зокрема що:

- ТОВ «Мегабуд Постач» має лише офісне приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 17, офіс 4В/6, про що зазначено у відповідній формі 20-ОПП та доступ до якого забезпечено перевіряючими;

- товар ТОВ «Мегабуд Постач» був переданий ТОВ «ФОКРОС» за договором про надання послуг відповідального зберігання № 0510-11-ВЗ від 05.10.2020 р., за яким останній за плату приймає Товар на відповідальне зберігання за адресами, визначеними у Договорі;

- ТОВ «Мегабуд Постач» лише передає Товар на відповідальне зберігання, при цьому не орендує місця його зберігання, а отже не використовує їх у власній господарській діяльності, тому не має можливості здійснити доступ перевіряючих до вказаних адрес;

- саме ТОВ «ФОКРОС» на відповідній правовій підставі здійснює використання адрес зберігання Товару, а тому вказані приміщення/території використовує саме ТОВ «ФОКРОС» для провадження ним господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються ним отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування;

- зважаючи на те, що вказані підприємства є окремими самостійними юридичними особами з відмінною господарською діяльністю, податковим та бухгалтерським обліком, надати допуск до приміщень та територій, які використовує ТОВ «ФОКРОС» та де зберігається товар, що є об`єктом оподаткування ТОВ «Мегабуд Постач», має право лише ТОВ «ФОКРОС»;

- оскільки ТОВ «ФОКРОС» на відповідній правовій підставі володіє (оренда - строкове платне користування, володіння; право власності - володіння, користування, розпорядження) приміщеннями, територіями на яких зберігається товар ТОВ «Мегабуд Постач», то саме посадові особи ТОВ «ФОКРОС» мають право надати такий доступ до них посадових особами Головного управління ДПС в Одеській області.

26.07.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області було здійснено вихід на адресу: м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 33 та складено акт про неможливість проведення обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування № 2243/15-32-07-03-12/42298686 (т.1 а.с.198-199), в якому зазначено, зокрема:

- за даною адресою: м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 33 знаходяться складські приміщення для зберігання бетону, цементу та металу. Згідно таблички-вивіски, встановлено, що за даною адресою знаходяться Одеській термінал ПРАТ «Дікергофф Цемент України»;

- представник повідомив, що: «ТОВ «Фокрос» не є орендарем зазначеної організації складських приміщень та посадові особи ТОВ «ФОКРОС» йому не відомі;

- за вимогами запиту від 23.07.2021 № 7 наданого в ході проведення перевірки, посадові особи ТОВ «Мегабуд Постач» або його законні представники не з`явились.

26.07.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області було здійснено вихід на адресу: м. Одеса, Суворовський район, Старокиївське шосе 19 км, буд. 4, кв. 2 та складено акт про неможливість проведення обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування № 2232/15-32-07-03-12/42298686 (т.1 а.с.196-197), в якому зазначено, зокрема:

- за місцем вказаної адреси знаходиться складський комплекс, перед входом якого (прохідна) є табличка з назвою організації: «Укроопспілка» Одеське обласне оптове торгівельно-виробниче об`єднання промислових і продовольчих товарів Одеської облгоспоживспілки», представниками якої надана наступна інформація: ТОВ «ФОКРОС» не є орендарем зазначеної організації, складських приміщень за даною адресою не має посадові особи ТОВ «ФОКРОС», або представники його не відомі;

- товар, що зберігається на складах за даною адресою є переважно вода та напої;

- за вимогами запиту від 23.07.2021 № 7 наданого в ході проведення перевірки, посадові особи ТОВ «Мегабуд Постач» не з`явились.

26.07.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області було здійснено вихід на адресу: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 17, офіс 4/В/6 та складено акт про відмову в допуску до проведення обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування від 26.07.2021 № 2245/15-32-07-03-12/42298686 (т.1 а.с.200-202), в якому зазначено:

- 21.07.2021 року прибули для проведення документальної виїзної перевірки ТОВ «Мегабуд Постач», код за , на порушення підпункту 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до статті 78 Податкового кодексу України ТОВ «Мегабуд Постач» в особі представника Уманець А.О. 26.07.2021 року було відмовлено в допуску до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовується для одержання доходів чи пов`язані з утримання об`єктів оподаткування та іншого житла, що використовується для провадження господарської діяльності та/або об`єктами оподаткування, або використовується для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування із заявлених таких причин відмови: згоду на доступ має надати ТОВ «ФОКРОС» про що повідомлялось згідно відповідей на запити від 21.07.2021 р., 22.07.2021 р. та 23.07.2021 р.

Також, листом вих. №26/1 від 26.07.2021 року ТОВ «ФОКРОС» (т.1 а.с.174) на лист відповідача №1/21/07-21 від 21.07.2021 р. (т.1 а.с.158) щодо розгляду питання про можливість допуску посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області до проведення обстеження територій, приміщень та іншого майна, що використовується ТОВ «ФОКРОС» та на яких зберігається товар ТОВ «Мегабуд Постач» повідомлено, що зазначена вимога не може бути задоволена оскільки:

« 1. З урахуванням обмежувальних заходів спричинених поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, враховуючи продовження дії карантину до 31 серпня 2021 року, розповсюдження нового штаму коронавірусу Дельта, відсутність проведення вакцинації посадовими особами ТОВ «ФОКРОС», а тому з метою уникнення ризику нанесення шкоди життю та здоров`ю посадовими особами ТОВ «ФОКРОС», Головного управління ДПС в Одеській області не вбачає можливості;

2. Право посадових осіб податкового органу на проведення обстежень, територій, приміщень та іншого майна ТОВ «ФОКРОС», у відповідності до вимог п.п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16, п.п. 20.1.3 п. 20.1 ст. 20 ПК України можливе лише під час проведення податкової перевірки ТОВ «ФОКРОС», а не інших платників;

3. ТОВ«Мегабуд Постач» передав ТОВ «ФОКРОС» товар на відповідальне зберігання, при цьому, не набув право користування приміщеннями, де вказане майно зберігається. В свою чергу, ТОВ «ФОКРОС» отримало приміщення, де зберігається товар ТОВ «Мегабуд постач» на праві тимчасово платного володіння та користування. Тобто займані приміщення ТОВ «ФОКРОС» займає на відповідній правовій підставі, по сутті є власником та здійснює відповідне обмежувальне право власності до них.

Отже, враховуючи відсутність обов`язку ТОВ «ФОКРОС» допускати до проведення огляду займаних приміщень іншого платника податків, відмовляємо у задоволенні відповідного прохання».

Вважаючи договір №0510-11-ВЗ від 05.10.2020 року недійсним Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Відповідно до пп. 20.1.30 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Виходячи з системного тлумачення наведених положень вбачається, що контролюючі органи законодавчо уповноважені звертатись до суду з позовами щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними. Водночас, обов`язковою умовою визнання правочину недійним є встановлення обставин вчинення такого правочину.

Згідно з статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-6 ст. 23 Цивільного кодексу України).

Приписами частини 5 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Загальні правові засади визнання правочину недійсним визначено у статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частиною першою якої передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1-3 статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідно до п.п. 14.1.32. п. 14.1. ст. 14 ПІК України відповідальне зберігання - господарська операція, що здійснюється платником податків і передбачає передачу згідно з договорами схову матеріальних цінностей на зберігання іншій фізичній чи юридичній особі без права використання у господарському обороті такої особи з подальшим поверненням таких матеріальних цінностей платнику податків без зміни якісних або кількісних характеристик.

Вілповідно до ст. 936 ЦПК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов?язується зберігати річ, яка передана ій другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засалах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов?язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб?єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 945 ЦПІК України зберігач зобов?язаний негайно повідомити поклажодавця про необхідність зміни умов зберігання речі і отримати його відповідь.

Вілповідно до ст. 909 ЦПК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов?язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов?язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Статтею 918 ЦК України встановлено, що завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Завантаження (вивантаження) вантажу, що здійснюється відправником (одержувачем) вантажу, має провадитися у строки, встановлені договором, якщо такі строки не встановлені транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, шо видаються відповідно до них.

Частинами 1, 2 ст. 307 ГК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов?язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов?язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов?язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 308 ГК України вантаж до перевезення приймається перевізниками залежно від виду транспорту та вантажу в місцях загального або незагального користування.

Вантажовідправник зобов?язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

Про прийняття вантажу до перевезення перевізник видає вантажовідправнику в пункті відправлення документ, оформлений належним чином.

Відповідно до Розділу I Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. №363 вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення.

Вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов?язки та вілповілальність сторін щодо їх додержання.

Перевізник - фізична або юридична особа - суб?єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Приймання вантажу - подання вантажовідправником підготовленого для відправлення вантажу та товарно-транспортних документів перевізнику з наступним навантаженням на транспортний засіб та оформлення документів про прийняття вантажу перевізником для відправлення.

Відповідно до змісту п.2.1.1 Договору про надання послуг відповідального зберігання №0510-11-B3 від 05.10.2020 - доставка товарів з митниці до місця зберігання покладається на Зберігача ТОВ «Фокрос».

Та до суду не надано жодної товарно-транспортної документації. Також суд враховує те, що згідно кодів економічної діяльності ТОВ «Фокрос» не здійснює надання послуг із перевезення вантажів.

Усталеною є практика Верховного Суду, яка, якщо її систематизувати, полягає в тому, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Приписи Глави 5 КАС України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.

Поняття доказів визначено положеннями статті 72 КАС України, згідно якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу, що виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права. Для цього КАС України покладає на суд обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для правильного з`ясування всіх обставин справи. У тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Дієвість адміністративного судочинства залежить від того, на скільки повно і всебічно будуть підтверджені доказами обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відомості про обставини справи, на підставі яких суд приймає відповідне рішення по суті, повинні бути достовірними, тобто відповідність доказу об`єктивній дійсності є його безсумнівність, яка обумовлена зібраними матеріалами справи; достатніми, що відображається в наявності такої системи належних, допустимих, достовірних доказів, які отримані в результаті всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, пов`язаних з предметом справи та всієї сукупності зібраних у ній доказів і яка достовірно встановлює всі обставини справи; належними, тобто властивість доказу, яка характеризує зв`язок відомостей і які становлять його зміст з обставинами, які підлягають доказуванню. При цьому, суд також повинен враховувати вимоги щодо необхідності офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках витребувати ті докази, яких, на його думку, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Згідно приписів частини першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вищенаведена позиція вказується в постанові Верховного Суду від 26.03.2019 року по справі №826/5088/17.

Так, суд вказує на те, що ТОВ «Фокрос» (відповідачем-2) на підтвердження реальності наявності наслідків договору №0510-11-В3 від 05.10.2020 року надано до суду разом з відзивом зокрема такі копії договорів:

Договір суборенди складського приміщення № 1/10-С від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Сіті Констракшен Груп», ;

-Договір суборенди приміщення № 7/10-Б від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Інтерсервіском», ;

-Договір суборенди нерухомого майна № 1702/2020 від 07.09.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Креатив Бізнес», ;

-Договір суборенди нежитлових приміщень № 12 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Лонг Брідж Продакт», ;

-Договір суборенди складського приміщення № 11 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Максі Фор Груп», ;

-Договір суборенди № 13 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Філдей», .

Поряд з цим, судом ухвалою суду від 06.06.2023 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОКРОС» надати до Одеського окружного адміністративного суду (м.Одеса вул.Фонтанська дорога 14) протягом п`яти робочих днів оригінали зазначених вище договорів, а також усі додаткові угоди до таких договорів.

Водночас суд акцентує увагу на тому, що оригінали вищезазначених договір витребовувались з підстав також задоволення клопотання контролюючого органу щодо призначення по справі технічної експертизи проведення якої ухвалою суду від 06.06.2023 рору було доручено Дніпровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м.Дніпро вул..Січеславська набережна 17 офіс 801) та на вирішення експертизи була мета поставити питання:

Чи одним друкарським засобом виготовлено текст:

Договору суборенди складського приміщення № 1/10-С від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Сіті Констракшен Груп», ; Договору суборенди приміщення № 7/10-Б від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Інтерсервіском», ; Договору суборенди нерухомого майна № 1702/2020 від 07.09.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Креатив Бізнес», ; Договору суборенди нежитлових приміщень № 12 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Лонг Брідж Продакт», ; Договору суборенди складського приміщення № 11 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Максі Фор Груп», ; Договору суборенди № 13 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Філдей», .

Чи на одному принтері (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) виготовлено примірники:

Договору суборенди складського приміщення №1/10-С від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Сіті Констракшен Груп», ; Договору суборенди приміщення № 7/10-Б від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Інтерсервіском». ; Договору суборенди нерухомого майна № 1702/2020 від 07.09.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Креатив Бізнес», ; Договору суборенди нежитлових приміщень № 12 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Лонг Брідж Продакт», ; Договору суборенди складського приміщення № 11 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Максі Фор Груп», ; Договору суборенди № 13 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Філдей», .

Чи нанесено відтиск печатки та підпис у той час, яким датовано:

Договір суборенди складського приміщення № 1/10-С від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Сіті Констракшен Груп», ; Договір суборенди приміщення № 7/10-Б від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Інтерсервіском», ; Договір суборенди нерухомого майна № 1702/2020 від 07.09.2020 року, укладеного ТОВ: «Фокрос», із ТОВ «Креатив Бізнес», ; Договір суборенди нежитлових приміщень № 12 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Лонг Брідж Продакт», ; Договір суборенди складського приміщення № 11 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Максі Фор Груп», ; Договір суборенди № 13 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Філдей», .

Враховуючи відсутність виконання ухвали суду від 06.06.2023 року (щодо надання оригіналів документів ТОВ «Фокрос», позивач 07.07.2023 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою щодо видачі виконавчого листа задля примусового виконання вказаної ухвали суду.

Одеський окружний адміністративний суд 07.07.2023 року видав виконавчий лист по справі №420/21478/21 в якому вказано:

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОКРОС» надати до Одеського окружного адміністративного суду (м.Одеса вул..Фонтанська дорога 14) протягом п`яти робочих днів оригінали наступних документів:

- Договір суборенди складського приміщення № 1/10-С від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Сіті Констракшен Груп», ;

- Договір суборенди приміщення № 7/10-Б від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Інтерсервіском», ;

- Договір суборенди нерухомого майна № 1702/2020 від 07.09.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Креатив Бізнес», ;

- Договір суборенди нежитлових приміщень № 12 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Лонг Брідж Продакт», ;

- Договір суборенди складського приміщення № 11 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Максі Фор Груп», ;

- Договір суборенди № 13 від 25.06.2021 року, укладеного ТОВ «Фокрос», із ТОВ «Філдей», .

А також усі додаткові угоди до вищевказаних договорів.

Вищенаведений виконавчий лист було вручено представнику позивача під розписку 07.07.2023 року.

В подальшому, як встановлено судом Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Примусового відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та до звернення додало вищенаведений виконавчий лист (т.3 а.с.134-135).

На підставі вищенаведеного звернення виконавча служба постановою про відкриття виконавчого провадження - відкрила виконавче провадження №72227053 від 12.07.2023 року по виконанню виконавчого листа виданого 07.07.2023 року по справі №420/21478/21 (т.3 а.с.136-139).

Надалі у зв`язку з невиконанням виконавчого листа виданого 07.07.2023 року по справі №420/21478/21 на боржника (ТОВ «Фокрос») постановою від 21.07.2023 року ВП№72227053 накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та постановою від 15.08.2023 року ВП №72227053 накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. (т.3 а.с.140-143).

15.08.2023 року виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №72227053 та в даній постанові встановлено, що боржником (ТОВ «Фокрос», відповідачем-2 у цій справі) вимоги виконавчого документу не виконані. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тобто в даному випадку суд вказує на те, що судом передбачені вимоги процесуального законодавства виконано, однак обставини справи, які мають першочергове значення для встановлення достовірних обставин, не вдається можливим встановити з підстав невиконання відповідачем-2 ухвали суду від 06.06.2023 року та відповідно виконавчого листа виданого 07.07.2023 по справі №420/21478/21.

Більш того суд враховує те, що відповідачем-2 не вказано будь-яких обґрунтувань щодо неможливості виконання такого рішення суду.

Водночас суд також вказує на відсутність виконання ухвали суду від 06.06.2023 року, якою викликано в судове засідання до Одеського окружного адміністративного суду для проведення допиту як свідків: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ).

Оскільки враховуючи надання представником відповідача-2 нотаріальної заяви ОСОБА_1 такому було відомо про вищенаведену ухвалу.

Тоді як згідно заяви ОСОБА_1 (як генерального директора ТОВ «Мегабуд Постач») ним зазначено про те, що він зареєстрований в місті Біла Церква Київської області, але перебуває у постійних відрядженнях по території України, а також зазначено про побоювання масових ракетних ударів, та вважає за потрібне дотримуватись заходів безпеки та перебувати у якомога більш захищених місцях задля уникнення для себе негативних наслідків.

Водночас суд враховує те, що вказана особа могла взяти участь (заявити відповідне клопотання, тощо) у судовому засіданні також через відоеконференцію.

Також щодо тверджень відповідача-2 у відзиві на адміністративний позов про те, що податкова перевірка проводилась щодо ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ, а не ТОВ «ФОКРОС», тож останнє не мало обов`язку ні надавати контролюючому органу відомості та документи на підтвердження права користування складами, де розміщені товари, ні також допускати представників ГУ ДПС в Одеській області до участі у проведенні інвентаризації.

Тож суд враховує те, що під час розгляду цієї справи враховуючи вище окреслені обставини ТОВ «Фокрос» також не надало вказаних вище доказів (не довело їх достовірність). Більш того ТОВ «Фокрос», як вже вказувалось раніше не виконує ухвали суду зобов`язального характеру задля доведення дійсності наявності відповідної господарської операції, навіть під час її примусового виконання.

Щодо тверджень відповідача-2 про те, що його товариство не обмежене використанням лише одного або певного конкретного складу під час надання послуг з відповідального зберігання. Оскільки у користуванні товариства наявні декілька нежитлових приміщень, переміщення майна між ними може проводитись зберігачем вільно. У питанні переміщенні майна поклажодавця ТОВ «ФОКРОС» керується виключно домовленостями, а тому листом №12 від 12.07.2021 року попросило згоди ТОВ «МЕГАБУД ПОСТАЧ» на здійснення перевезення товару на нові склади, суд на те, що в даному випадку відповідачем-2 не наведено підстав та необхідності у здійсненні перевезення зі складів Одеси ТМЦ відповідача-1 до будь-якого іншого складу. Відповідач-2 у відзиві (т.2 а.с.82, абз.5), вказує на те, що вважає недоцільне дослідження питань переміщення товару та надання зберігачем документів у цьому зв`язку (щодо не надання таких документів перевіряючим під час здійснення перевірки) також і в межах даної справи.

Відповідно до п.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно п.3 ст.79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Таким чином суд критично ставиться до вищевказаних посилань відповідача-2, адже в даному випадку предметом позову є визнання недійсним договір про надання послуг відповідального зберігання від 05.10.2020 року №0510-11-В3, укладений між ТОВ «Мегабуд Постач», та ТОФ «Фокрос», , а не дії вчинені позивачем при перевірці. Тобто в даному випадку ТОВ «Фокрос», як відповідач та в силу приписів статті 77 та 79 КАС України повинен був надати такі докази.

Також відповідач-2 у відзиві вказує про те, що вони (відповідачі) діють виключно добровільно та ініціативно з метою отримання майнової вигоди від господарської співпраці.

В матеріалах справи наявний лист відповідача-2 вих.№12 від 12.07.2021 року (т.2 а.с.116), згідно якого останній прохав відповідача-1 надати йому згоду, в рамках договору №0510-11-В3 про надання відповідального зберігання від 05.10.2020 року, у зв`язку з виробничою необхідністю, на переміщення на відповідальне зберігання за наступними адресами:

- ТМЦ, що зберігаються за адресою: місто Бориспіль вулиця Завокзальна, будинок 5 переміщаються на склад за адресою: місто Київ, Святошинський район, вулиця Миколи Краснова, 27;

- ТМЦ, що зберігаються за адресою: місто Одеса, Старокиївське шосе 19 км, будівля 4, к.2 та місто Одеса, вулиця М.Боровського, будівля 33 на склад за адресою: місто Київ, Дніпровський район, вулиця Каховська, 64.

Водночас, як вбачається з акту перевірки від 05.08.2021 року №15976/15-32-07-03-12/42298686 в межах договору від 05.10.2020 року №0510-11-В3 відповідачем-1 передано зберігачу товар який знаходиться щонайменш в 49 контейнерах загальною вагою 266 тонн (т.1 а.с.122-124 т.4 а.с.23-24, 27-40,).

З огляду на вищезазначене суд вказує на відсутність підтвердженності майнової вигоди від господарської співпраці в розрізі необхідності оплати послуг з завантаження/розвантаження товару при переміщенні товару який прибув до міста Чорноморська, Одеської області, на склади, які знаходяться в Київській області або м. Києві, та витрат на його перевезення вантажівками на відстань більш ніж 499 км. та витрат по сплаті за суборенду приміщень третім особам притому, що отримання коштів від такої співпраці згідно договору від 05.10.2020 №0510-11-В3 становлять 8000,00 грн. за кожен місяць.

Більш того вищенаведені дії вчинені ТОВ «Фокрос» за наявності заборгованості перед ним з боку ТОВ «Мегабуд постач» у розмірі 16 000,00 грн., що підтверджується відомостями встановленими в акті перевірки (т1 а.с.122) та внаступному цей товар був виданий ТОВ «Фокрос» - третій особі та доказів погашення заборгованості, або звернення до суду за її стягненням з відповідача-1 матеріали справи не містять.

Також суд враховує те, що ТОВ «Фокрос» не здійснював складання та реєстрацію податкових накладних на користь покупців (замовників), у тому числі і ТОВ «Мегабуд постач», з послуг зберігання, оперативної оренди, доказів під час розгляду справи на спростування зазначеного відповідачем-2 також не надано.

Також відповідачем-2 не надано доказів існування у нього трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності (наявність працівників) для виконання цих операцій в штаті відповідача-2, а саме наявний тільки 1 працівник - директор. Доказів залучення до таких робіт інших учасників відповідачем-2 не надавалось.

Водночас суд враховує, що відповідач-2 разом з відзивом надав копію Договору суборенди приміщення №7/10-Б від 01.10.2020 року, укладеного ТОВ «Фокрос» в особі генерального директора Герелеса Ігоря Володимировича із ТОВ «Інтерсервіском», в особі директора ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 на якому нібито відповідач-2 берігав товар отриманий від відповідача-1. Поряд з цим матеріалами справи підтверджено (т.3 а.с.69-70), що відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до дати підписання ним Договору з ТОВ «Фокрос», що свідчить про штучне створення доходів для підтвердження можливості та намірів виконувати договір, що в свою чергу свідчить про неможливість підпису такого договору 01.10.2020 року.

Також посилання відповідача-1 про те, що він сплатив ПДВ за введений на митну територію України товар, суд відхиляє, так як відсутність передачі товару відповідачем-1 до відповідача-2 може свідчити про його відсутність у відповідача-1 через реалізацію та приховування отримання без облікових коштів з метою ухиляння від декларування податкових зобов`язань з ПДВ та податку на прибуток, тоді як він задекларував в Декларації з ПДВ від 22.06.2021 року відсутність податкових зобов`язань з ПДВ.

Отже наявні всі умови для визнання господарського договору недійсним, оскільки такий завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Враховуючи все вищевикладене суд вказує на те, що відповідачами не доведено наявності наслідків господарської операції за оскаржуваним договором від 05.10.2020 року №0510-11-В3, укладений між ТОВ «Мегабуд Постач», та ТОФ «Фокрос», , що в свою чергу вказує на правомірність заявлених позовних вимог.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, оскільки вказаних витрат при розгляді справи не відбулось, підстав для розподілу судових витрат у суду немає.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 192-194, 205, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд Постач», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фокрос» про визнання недійсним договір - задовольнити.

Визнати недійсним договір про надання послуг відповідального зберігання від 05.10.2020 року №0510-11-В3, укладений між ТОВ «Мегабуд Постач», та ТОФ «Фокрос», .

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач : Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегабуд Постач» (65045, м. Одеса, вул. Ніжинська, 79, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фокрос» (65018, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд.19, корп.А, приміщення 16, ).

Суддя Іванов Е.А.