Справа № 580/579/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/579/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кульчицький С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, яким просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке зазначене в протоколі від 20 травня 2022 року №71 в частині повернення на доопрацювання поданих позивачем документів про призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення такої грошової допомоги.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач зазначив, що Положенням про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затверджене наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2016 року №564 не передбачено право Комісії приймати рішення у формі протоколу про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги, водночас оскільки Положення №564 прийнято на виконання Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджено Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, а тому саме Положення №564 є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом. Крім того Комісія міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не є розпорядником бюджетних коштів а тому, не наділена повноваженнями на повернення документів на доопрацювання відповідно до п. 13 Порядку №975.

Додатково зазначив, що оскільки є сином загиблого військовослужбовця, з яким був зареєстрований і фактично проживав однією сім`єю, вів спільно домашнє господарство, а тому є членом сім`ї загиблого військовослужбовця у розумінні ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Також зазначив факт його проживання з загиблим ОСОБА_2 та ведення спільного господарства підтверджується довідкою ОСББ "Каштан" від 24 серпня 2022 року №7.

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки оскаржуване рішення прийнято у зв`язку з тим, що позивачем було надано документи не в повному обсязі.

Звернув увагу суду на ту обставину, що копія довідок від 25 серпня 2022 року №6770, від 29 серпня 2022 року №6907, від 24 серпня 2022 року №7 щодо реєстрації місця проживання не підтверджують той факт, що позивач є членом сім`ї загиблого військовослужбовця, а констатують факт реєстрації позивача та його батька за однією адресою, водночас обов`язковою умовою для визнання осіб члена сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт та інше.

Додатково зазначив, що на момент смерті батька ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) позивач досягнув повноліття (31 рік) та не міг вважатися дитиною в розумінні ст. 6 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11 березня 2022 року №54 старший солдат ОСОБА_2 брав участь у бойових діях та загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 на вулиці у місті Києві під час захисту Батьківщини від ушкоджень внаслідок військових дій, вогнепальна травма, вогнепальні поранення тіла. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08 березня 2022 року (а. с. 8) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Смілянським РВ УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно з копією паспорта серії НОМЕР_4 , виданого Смілянським РВ УМВС України в Черкаській області 14 лютого 2008 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Сміла (а.с. 4-5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого відділом РАЦСа Смілянського міськвиконкому Черкаської області 14 серпня 1991 року позивач є сином ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно з довідкою ОСББ "Каштан" від 24 серпня 2022 року № 7 ОСОБА_1 дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_2 по день його смерті та вели разом спільне господарство (а.с. 16).

Відповідно до копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25 серпня 2022 року № 6770, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14).

Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 29 серпня 2022 року № 6907, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті померлий був зареєстрований з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20 травня 2022 року № 71, затвердженого Міністром оборони України 21 травня 2022 року, Комісія, розглянувши подані документи, дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, зокрема, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , синів загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, старшого солдата ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6).

Підставами для повернення документів зазначено те, що за поданими документами неможливо встановити, чи є сини загиблого непрацездатними особами (особами з інвалідністю), які перебували на утриманні батька, крім того за документами про місце реєстрації сини загиблого не проживали разом з батьком.

Також вказано, що без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітні сини були членами сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 (посвідчення "Член сім`ї загиблого" або судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебували на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування їх на його утриманні), неможливо встановити право заявників на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 Постанови № 168 (а.с. 13).

Витяг із вказаного протоколу був направлений позивачу супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25 липня 2022 року № 6/8/5/1359 (а.с. 12).

Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо повернення документів на доопрацювання, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач наділений правом приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли такі документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю. Крім того, в межах спірних правовідносин позивач не довів віднесення його до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, які передбачені ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ч. 1).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24 лютого 2022 року по даний час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв Постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 (далі - Постанова №168).

Пунктом 2 Постанови №168 встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

Згідно з ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону (ч. 1).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9).

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про те, що Положенням про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затверджене наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2016 року №564 не передбачено право Комісії приймати рішення у формі протоколу про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги, водночас судом не застосовано до спірних правовідносин норми Положення №564, а застосовано Порядок №975.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Отже доводи апелянта про необхідність застосування до спірних правовідносин саме норми Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затверджене наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2016 року №564 (далі - Положення №564), а не Порядку № 975 є помилковими.

Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

Згідно з п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач наділений правом приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли такі документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

Також колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не є розпорядником бюджетних коштів, а тому не наділена повноваженнями на повернення документів на доопрацювання, оскільки відповідно до п. 2 Розділу І Положення №564 Комісія утворюється в апараті Міністерства оборони України з метою виконання пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок), та Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20 травня 2022 року № 71 документи позивача для призначення одноразової грошової допомоги були повернуті на доопрацювання, оскільки за поданими документами неможливо встановити, чи є сини загиблого непрацездатними особами (особами з інвалідністю), які перебували на утриманні батька, крім того за документами про місце реєстрації сини загиблого не проживали разом з батьком. Також вказано, що без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітні сини були членами сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 (посвідчення "Член сім`ї загиблого" або судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебували на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування їх на його утриманні), неможливо встановити право заявників на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 Постанови № 168.

Отже протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20 травня 2022 року № 71 встановлено необхідність надання додаткових документів для прийняття рішення.

Щодо доводів апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи не підтверджують наявність в останнього і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, як і перебування на утриманні загиблого, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення в позивача права на отримання одноразової грошової допомоги).

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що він, як син, є членом сім`ї загиблого ОСОБА_2 зареєстрований та фактично проживав з ним однією сім`єю за однією адресою, вів спільне господарство. Також зазначив, що вказані обставини підтверджуються довідкою про зареєстрованих осіб у житловому приміщені/будинку від 25 серпня 2022 року №6770, довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 29 серпня 2022 року №6907 та довідкою ОСББ "Каштан" від 24 серпня 2022 року №7.

Згідно з ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (ч. 2).

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4).

Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1).

Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ч. 2).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-III дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому на момент загибелі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_1 мав правовий статус повнолітньої особи, а не дитини.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 06 липня 2022 року у справі №240/5809/18 для отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії від 20 травня 2022 року №71 за поданими документами неможливо встановити, чи є сини загиблого непрацездатними особами (особами з інвалідністю), які перебували на утриманні батька, крім того за документами про місце реєстрації сини загиблого не проживали разом з батьком.

Крім того довідки, на які посилається апелянт, від 25 серпня 2022 року №6770, від 29 серпня 2022 року №6907 та від 24 серпня 2022 року №7 отримані останнім після прийняття оскаржуваного протоколу, а тому під час засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 20 травня 2022 року не могли бути враховані.

Отже, враховуючи вищевикладене в межах спірних правовідносин позивач не довів подання необхідних документів на підтвердження віднесення його до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначених ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" для прийняття відповідачем рішення про призначення грошової допомоги.

Щодо посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 06 липня 2022 року по справі №240/5809/18, як на підставу врахування довідки ОСББ "Каштан" від 24 серпня 2022 року №7, що на його думку підтверджує факт ведення з батьком спільного господарства та скасування оскаржуваного рішення, то колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у справі №240/5809/18 було визнання протиправним та скасування протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 жовтня 2018 року №105 в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, який прийнятий без врахування довідки Комунального підприємства "Виробничого житлово-експлуатаційного підприємства №15" Житомирської міської ради від 25 травня 2018 року №433 комісією, водночас в даній справі документи повернуто на доопрацювання та повідомлено про необхідність надання додаткових документів, водночас довідка ОСББ "Каштан" від 24 серпня 2022 року №7 на розгляд комісії не надавалась та отримання позивачем після прийняття оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочка

Є.В. Чаку