Справа № 160/22777/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
07.09.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 06.09.2023 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періоду роботи позивача з 01.04.2013 року по 20.03.2017 року у якості заступника начальника підземного з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні Ровеньківське ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу до його пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періоду роботи з 01.04.2013 року по 20.03.2017 року у якості заступника начальника підземного з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні Ровеньківське ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит», здійснивши в зв`язку з цим перерахунок пенсії з врахуванням норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, тобто з 10.12.2021 року з виплатою заборгованості за цей період.
В обґрунтування позову зазначено щодо протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періоду роботи позивача з 01.04.2013 року по 20.03.2017 року у якості заступника начальника підземного з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні Ровеньківське ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит».
05.10.2023 року від ГУ ПФУ в Донецькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Ознайомившись з матеріалами справи та доводами позивача, управління приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 10.12.2021, як отримувач пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний страховий стаж складає - 32 роки 08 місяців 25 дні, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 11 років 01 місяць 22 дні. Згідно статті 6 ЗУ №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Управління зазначає, що згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» (Форма ОК-5) ОСОБА_1 встановлено, що за періоди роботи з 01.10.2014 по 31.05.2015, з 01.03.2017 по 20.03.2017 страхові внески не сплачувалися. Отже, Головне управління приходить до висновку, що єдиний внесок роботодавцем за періоди роботи з 01.10.2014 по 31.05.2015, з 01.03.2017 по 20.03.2017 за позивача не сплачений. Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.04.2013 по 20.03.2017 на ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», управління зазначає наступне. Згідно статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Управління зазначає, що трудова книжка підтверджує лише загальний трудовий стаж працівника, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами. Таким чином, записи у трудовій книжці позивача про його роботу у спірний період не підтверджують стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці і подання уточнюючої довідки в такому випадку є обов`язковим. 12.01.2022 позивач звернувся до управління із з заявою про призначення пенсії відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Довідки уточнюючі пільговий характер роботи за період роботи з 01.04.2013 по 20.03.2017 на ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», позивачем не надавались. Отже управління не мало достатніх підстав для зарахування до пільгового стажу вищевказаного періоду роботи позивача. Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день. Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків (п. 2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383). На підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу встановлено, що на день звернення за перерахунком пенсії стаж на підземних роботах складає Список №1 шахтарі - 11 років замість необхідних 15-ти років, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Враховуючи відсутність пільгового стажу за Списком №1 (шахтарі) відсутні підстави для задоволення позовних вимог, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
06.10.2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив де зазначив, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2023 року зазначена вище справа розподілена та 08.09.2023 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 12.09.2023 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
22.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 10.12.2021 року, як отримувач пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний страховий стаж складає - 32 роки 08 місяців 25 дні, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 11 років 01 місяць 22 дні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року в адміністративній справі № 160/2341/22 скасовано.

Прийнято нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 від 20.01.2022 № 72.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження юридичної особи: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість грн) 20 коп.

Відповідач листом від 09.03.2023 року №0500-0302-5/19795 повідомив державного виконавця про повне виконання рішення суду шляхом зарахування всіх періодів роботи до пільгового стажу, які були зазначені у рішенні суду та призначення пенсії. Саме з цього листа, який був долучений до матеріалів виконавчого провадження, позивачу стало відомо про порушення його прав. Фактично відповідач виконав рішення суду у повному обсязі згідно його мотивувальної частини. При цьому відповідачем при повторному розгляді заяви про призначення пенсії не було враховано до пільгового підземного стажу позивача період його роботи з 01.04.2013 року по 20.03.2017 року у якості заступника начальника підземного з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні Ровеньківське ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит».

Усього відповідачем враховано до пільгового підземного стажу 13 років 9 місяців 19 днів, тобто якщо б спірний період було враховано до пільгового підземного стажу, то він загалом склав би понад 15 років, а цього достатньо для розрахунку пенсії у відповідності до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, при первинному зверненні з заявою про призначення пенсії співробітники пенсійного органу відмовилися приймати довідки про пільговий характер праці за спірний період так як вони видані на тимчасово окупованій території. При цьому отримати інші довідки про цей період неможливо так як архіви підприємства залишись на тимчасово окупованій території.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що посвідчує стаж роботи, є трудова книжка. Коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи.

Саме в зв`язку з тим, що в трудовій книжці не було зазначено про пільговий характер праці позивач надавав довідки про підтвердження пільгового характеру праці, які не були прийняті відповідачем через їх видачу на тимчасово окупованій території.

Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах.

Зокрема, у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа №569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3,4,9,17,18 Закону №1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії", в якому у 1971році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні діївчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що можливо застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень і обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

З огляду на вище викладене, а також беручи до уваги те, що подані позивачем довідки містять усі необхідні відомості для вирішення спірного питання щодо зарахування спірних періодів до пільгового стажу та не суперечать записам у трудовій книжки позивача, у відповідача були відсутні підстави їх не враховувати.

Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періоду роботи позивача з 01.04.2013 року по 20.03.2017 року у якості заступника начальника підземного з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні Ровеньківське ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» є протиправними.

Тому в даному випадку слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу до його пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періоду роботи з 01.04.2013 року по 20.03.2017 року у якості заступника начальника підземного з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні Ровеньківське ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит», здійснивши в зв`язку з цим перерахунок пенсії з врахуванням норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, тобто з 10.12.2021 року з виплатою заборгованості за цей періодє

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 858,88 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 858,88 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періоду роботи позивача з 01.04.2013 року по 20.03.2017 року у якості заступника начальника підземного з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні Ровеньківське ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу до його пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періоду роботи з 01.04.2013 року по 20.03.2017 року у якості заступника начальника підземного з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні Ровеньківське ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит», здійснивши в зв`язку з цим перерахунок пенсії з врахуванням норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, тобто з 10.12.2021 року з виплатою заборгованості за цей період.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник