Справа № 160/25710/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №160/25710/21

адміністративне провадження №К/990/29073/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року

у справі №160/25710/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України, Державної установи «Широківський виправний центр (№75)

про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, де просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2711/к від 15 листопада 2021 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким за порушення службової дисципліни накладене дисциплінарне стягнення на начальника державної установи «Широківський виправний центр (№75)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 у виді звільнення з посади;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2734/к від 17 листопада 2021 року «Про виконання дисциплінарного стягнення» в частині п.1, яким звільнений 23 листопада 2021 року полковник внутрішньої служби ОСОБА_1 , з посади начальника державної установи «Широківський виправний центр (№75)»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника державної установи «Широківський виправний центр (№75)» з 23 листопада 2021 року;

- стягнути з державної установи «Широківський виправний центр (№75)» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 листопада 2021 року до дня ухвалення рішення суду з розрахунку 898,14 грн за кожен робочий день;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати, 908 грн на сплату судового збору та 15 000 грн- витрати на правову допомогу в першій інстанції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року, позов задоволений частково.

Визнано протиправними та скасовано накази Міністерства юстиції України № 2711/к від 15 листопада 2021 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» та № 2734/к від 17 листопада 2021 року «Про виконання дисциплінарного стягнення» в частині п. 1.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника державної установи «Широківський виправний центр (№75)» з 24 листопада 2021 року.

Стягнуто з Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 листопада 2021 року по 07 вересня 2023 року з розрахунку 928,16 грн в розмірі 267 310,10 грн з вирахуванням обов`язкових зборів та платежів.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 454 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 454 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 грн, а в іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Міністерством юстиції України подано касаційну скаргу до Верховного Суду. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2023 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху в зв`язку зі сплатою судового збору не в повному розмірі. Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

На адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якого додано платіжне доручення. Отже, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

В касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин пропуску цього строку.

В обґрунтування такого клопотання скаржник зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримано скаржником 19 липня 2023 року. Також вказує, що вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою. При цьому, вперше з касаційною скаргою звернувся до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 329 КАС України, проте ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року подану касаційні скарги було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Так, відповідно до даних автоматизованої бази «Діловодство спеціалізованого суду» Міністерство юстиції України вперше звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою 01 серпня 2023 року. Проте, ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року подану касаційні скарги було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Копію ухвали Верховного Суду від 09 серпня 2023 року надіслано до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд» того ж дня. Документ доставлено до електронного кабінету 09 серпня 2023 року. Вказана ухвала, з врахуванням абзацу 2 частини шостої статті 251 КАС України, вважається врученою скаржнику 10 серпня 2023 року.

Крім того копію ухвали Верховного Суду від 09 серпня 2023 року було отримано скаржником 14 серпня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вдруге з касаційною скаргою Міністерство юстиції України звернулося 16 серпня 2023 року надіславши її засобами поштового зв`язку.

Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Так, скаржник повторно звернувся до суду касаційної інстанції із даною касаційною скаргою без суттєвих затримок і зайвих зволікань, що є належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження.

За наведених обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження касаційної скарги, у зв`язку з чим такий строк слід поновити.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень статей 12, 14 Закону України «Про дисциплінарний статуту органів внутрішніх справ України» у подібних правовідносинах.

Крім того, як на підставу касаційного оскарження судових рішень визначає пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу, що по змісту відповідає пункту 1 частини другої статті 353 КАС України.

Наведені скаржником обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, а також посилання скаржника на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, є достатньо мотивованими та потребують перевірки в межах таких доводів.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

24 серпня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла заява позивача, в якій зокрема заначено, що на розгляді Верховного Суду у складі тієї ж колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка визначена для розгляду справи №160/25710/21, перебуває касаційна скарга Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі №160/17189/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент з питань виконання кримінальних покарань, у якому, з урахуванням виправленого позову у редакції від 1 жовтня 2021 року, позивач просив: визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства юстиції України №2123/ю від 07 вересня 2021 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким оголошено догану начальнику державної установи "Широківський виправний центр №75" полковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 .

Вказано, що юридичний факт оголошення догани позивачу став однією із важливих підстав для подальшого прийняття рішення Мін`юстом про звільнення позивача з посади.

На думку позивача, в інтересах правосуддя буде розгляд касаційних скарг у справах №160/25710/21 та №160/17189/21 (у разі такого), різними суддями Верховного Суду, оскільки визначенні на цей час судді можливо вже сформували свою думку у правовідносинах між сторонами. Інститут самовідводу дозволяє вирішити дану проблему.

Верховний Суд проаналізувавши вказану заяву, прийшов до висновку, що така за змістом та формою не відповідає заяві про відвід суддів від розгляду цієї справи.

В той же час, згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Мета самовідводу -запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, сторона повинна навести обґрунтовані аргументи, що свідчать про наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних чинників.

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Враховуючи, що існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр, судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

За правилами частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «Piersac vs Belgium», «Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Le Comte, Van Leuveni De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Разом з цим, Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді.

У той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 8 КАС України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи вище зазначені підстави та мету інституту самовідводу, Суд не вбачає підстав для самовідводу від розгляду справи у справі №160/25710/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної установи «Широківський виправний центр (№75) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Міністерства юстиції України про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.

3. Відкрити касаційне провадження за скаргою Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі №160/25710/21.

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.

5. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/25710/21.

6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду