Справа № 607/10904/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 рокуСправа № 607/10904/23 пров. № А/857/12856/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 липня 2023 року (суддя Позняк В.М., м.Тернопіль), -

ВСТАНОВИВ :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ГУНП) в якому просив:

поновити строк звернення до суду з позовною заявою, як такий, що пропущений з поважних причин;

скасувати постанову від 11.02.2023 БАД №215395 про накладення адміністративного стягнення за частинами 1 і 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 510 грн (далі Постанова; КУпАП відповідно);

закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2023 року залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 липня 2023 року у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено, а позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на порушення норм процесуального права, просить таку скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У доводах апеляційної скарги, наводячи окремі обставини справи вказує, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та повернення позовної заяви зважаючи на те, що протягом десяти днів з дня прийняття Постанови позивач був позбавлений можливості оскаржити її до суду, оскільки не міг подати з позовною заявою докази (матеріали адміністративної справи та інші документи) на обгрунтування своїх доводів щодо незаконності прийнятого рішення та неправомірності дій працівників поліції. Таких доказів у позивача станом на 21.02.2023 (останній день оскарження постанови до суду) не було, як і не було даних із поліції про відмову у їх наданні на звернення позивача.

Відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив встановлений частиною другою статті 286 КАС строк оскарження Постанови, наведені ним причини пропуску даного строку є неповажними, а також не встановлено інших підстав для поновлення цього строку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм процесуального права з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11.02.2023 інспектором СРПП відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ВП № 4) Прокоп`яком В.В. винесено Постанову.

Разом з тим, після отримання Постанови позивач 20.02.2023 направив скаргу про скасування Постанови до ВП №4 засобами поштового зв`язку та на офіційну електронну адресу ВП №4.

За наслідками направлення засобами поштового зв`язку скарги, така була повернена позивачу 12.03.2023 у зв`язку із неотриманням документів відповідальною особою ВП №4 та закінченням встановленого строку зберігання.

Щодо скарги, направленою на офіційну електронну адресу ВП №4, то про результати розгляду такої скарги позивача не повідомлено.

13.03.2023 позивач звернувся зі скаргою на порушення працівниками ВП №4 щодо отримання письмової кореспонденції та порядку розгляду скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення до Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі РУП ГУНП).

18.04.2023 позивачем отримано лист від 07.04.2023 №4275/106/01.2023 з підписом начальника ВП №4.

Згідно з листом, 27.03.2023 на адресу ВП №4 надійшла заява про скасування Постанови і оскільки на момент надходження скарги, Постанова набрала законної сили, відповідно скарга залишена без задоволення.

21.04.2023 на елекронну адресу Національної поліції України та ГУНП подано скаргу щодо неналежного розгляду звернень позивача та скасування Постанови.

19.06.2023 позивачем було отримано відповідь ГУНП від 16.05.2023 №Л-145/01/28-2023. У відповіді зазначено про встановлення ряду порушень службової дисципліни в діях працівників ВП №4 під час розгляду звернень позивача, у зв`язку з чим, працівники, які допустили порушення у службовій діяльності, притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Лише після отримання згадуваних відповідей позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів ( частина друга статті 122 КАС).

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 КАС, відповідно до якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, законом чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності (як у спірному випадку) встановлено спеціальний десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення відповідного рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної Постанови) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Верховним Судом неодноразово надавалася оцінка поважності причин пропуску строку звернення позивачами до суду, встановленого статтею 288 КУпАП, в обґрунтування поновлення якого останні посилалася на досудове врегулювання спору шляхом звернення зі скаргою на постанову про адміністративне правопорушення до відповідного органу.

Зокрема така позиція Верховного Суду щодо вказаного питання, викладена у постановах від 23 вересня 2022 року у справі № 750/10714/21, від 11 грудня 2018 року у справі № 463/1221/17, від 05 березня 2020 року у справі № 127/7446/19 та від 07 грудня 2020 року у справі № 522/14986/19.

Так, у вищенаведених постановах Судом зазначено, що вказаною нормою передбачено право вибору особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, звернення особи до відповідного органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав. Ураховуючи наведену позицію Верховного Суду звернення зі скаргою до відповідного органу не є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду із позовом про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що позивач з дотриманням визначеного вище порядку, в межах десятиденного строку з дня винесення Постанови, оскаржував таку до ВП №4, проте, оскільки не було надано належної відповіді з боку ВП №4, позивач надалі оскаржував до РУП ГУНП, а також ГУНП та Національної поліції України.

Варто зазначити, що пропуск строку звернення до суду не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також, суд зазначає, що відповідно до змісту положень статті 122 КАС особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Позивач вважає, що підставою для поновлення йому пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, є вжиття заходів щодо отримання доказів, необхідних для звернення до суду шляхом направлення звернень до поліції, в яких, зокрема, зазначені вимоги щодо надання матеріалів адміністративної справи та інших документів. Відповідно, позивач не міг звернутись до суду щодо оскарження Постанови в межах встановленого КАС строку, оскільки не міг подати з позовною заявою докази, які були в розпорядженні поліції і яких не було надано позивачу на його звернення

Проте, даній обставині суд першої інстанції надав належну оцінку, зазначивши, що у випадку неможливості отримання доказів самостійно, позивач вправі подати клопотання про витребування судом разом з поданням позовної заяви (стаття 80 КАС).

Відповідно, на думку суду апеляційної інстанції дана обставина має суб`єктивний характер, оскільки пов`язана з обраним способом оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення.

У рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 Конституційний Суд України роз`яснив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, а інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною першою та другою статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом і ним не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви у відповідності до вимог статті 123 КАС.

У відповідності до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги перелічених процесуальних норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 липня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний