Справа № 160/27843/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
ВСТАНОВИВ:
25.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2022 року № Ф-115327-17/61У, винесену Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
В обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову позивачкою зазначено, що в разі проведення примусових стягнень на заробітну плату вона не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження. А у разі задоволення позову, позивачка буде вимушена докласти значні зусилля для відновлення своїх прав та повернення коштів. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що з позивачки буде утримано 20% заробітної плати та майно позивачки буде під арештом, а вона не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду. Позивач отримує невелику заробітну плату, а тому щомісячне стягнення у розмірі 20% є значущим для неї. За таких обставин, позивачка вважає, що по справі наявні підстави для забезпечення позову, передбачені пунктом 5 частини 1 статті 151 КАС України, у зв`язку з чим просить задовольнити вимоги, зазначені у заяві.
За приписами п. 3 ч.1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) заява про забезпечення позову може бути подана одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та вивчивши надані докази на його підтвердження, суд приходить до висновку про наявність достатніх обґрунтованих правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Предметом розгляду у даній справі, зокрема, є правомірність винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2022 року № Ф-115327-17/61У, винесеної Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області пред`явлено до примусового виконання оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки).
Головним державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вонсовіч О.В. було відкрито виконавче провадження №72785569 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2022 року № Ф-115327-17/61У, винесеної Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Постановою від 02.10.2023 року Головним державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вонсовіч О.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Приписами ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон України №1404-VІІІ) встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 34 Закону України №1404-VІІІ визначено вичерпний перелік обставини, при наявності яких державний виконавець зупиняє виконавче провадження. Відповідно до вказаної статті не передбачено зупинення виконавчого провадження при оскаржені вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Натомість відповідно до п.2 ч. 1 ст. 34 Закону № 1404-VIII, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Частиною 1 статті 35 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.
На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що оскаржувану вимогу звернено до примусового виконання та відкрито виконавче провадження, на думку суду, це може призвести до негативних фінансових наслідків для заявника у вигляді стягнення не лише суми боргу (недоїмки), яка є спірною, а й стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, а тому ускладнить ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача у майбутньому у разі задоволення позовних вимог.
При цьому суддя зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у такій спосіб має на меті збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Окрім цього, вжиття заходів забезпечення позову саме таким чином буде відповідати предмету позову, не тягне фактичного вирішення спору по суті та забезпечить збалансованість інтересів сторін, що, свою чергу, не суперечить положенням законодавства України.
Щодо протиправності спірної вимоги суд зазначає, що оцінку такій буде надано судом при вирішені справи по суті.
З огляду на викладене, заява позивача про забезпечення адміністративного позову у даній справі є такою, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна