Справа № 760/7109/23
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/823/23
В справі № 760/7109/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Мех О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадженняв справі, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову серії ЕАС № 6728424 від 24 березня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Посилається в позові на те, що 24 березня 2023 року Інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Коркачем А .В. було складено постанову ЕАС № 6728424 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до постанови, 24 березня 2023 року о 20 год.54 хв. водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху, а інспектор без будь-яких доказів притягнув його до адміністративної відповідальності.

Крім того, при винесенні постанови він заявив клопотання про надання доказів порушення ПДР, проте такі йому надані не були.

Згідно п.8.7.3 ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

У той же час, п.8.11 ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Наголошує на тому, що постанова не містить посилання на жодні докази, які б свідчили про те, що він порушив ПДР.

Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 30 березня 2023 року та відповідно до ст.31 КАС України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 07 квітня 2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02 серпня 2023 року на підставі розпорядження керівника апарату суду був проведений повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до ст.ст. 162, 165 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

08 травня 2023 року Управління патрульної поліції, яке на той час мало статус відповідача, подав відзив, яким проти позову заперечував.

Посилався на те, що з нагрудної відеокамери інспектора № 473631 вбачається, що позивач на 00 хв.12 сек. не заперечує факту проїзду регульованого перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Камера системи відеоспостереження «Безпечне місто» Kyiv Smart Citi зафіксувала проїзд транспортного засобу «JAGUAR F-PASE», д.з. НОМЕР_1 на перехресті за адресою: Князів Острозьких, 30 в м. Києві, де знаходиться регульований пішохідний перехід, на якому видно, як мигає зелений / відео 00 хв. 01 сек. /.

В подальшому / відео 00 хв. 04 сек. / загорається червоний сигнал світлофора, котрий забороняє переходити пішохідний перехід, в той час / відео 00 хв. 20 сек. / проїжджає транспортний засіб «JAGUAR F-PASE», д.з. НОМЕР_1 на жовтий сигнал світлофора, чим порушує п.8.7.3 г ПДР.

Зазначає, що згідно з п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пункт 8.7.3 г ПДР визначає, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Таким чином відповідач, проїхавши перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З урахуванням цього, просить у позові відмовити.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції, який був залучений до участі в справі за клопотанням позивача як належний відповідач, 11 вересня 2023 року подав відзив, аналогічний за змістом відзиву Управління патрульної поліції.

Вважаючи дії інспектора такими, що відповідають вимогам закону, а постанову законною, також просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 24 березня 2023 року Інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Коркачем А .В. відносно позивача була винесена постанова ЕАС № 6728424 за ч.2 ст.122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу в розмірі 510, 00 гр.

За змістом постанови позивач, керуючи транспортним засобом - JAGUAR F-PASE», д.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

З точки зору ч.2 ст.77 КАС України процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.

Звертаючись до суду, позивач залучив у якості відповідача Управління патрульної поліції, який у подальшому за клопотанням позивача був замінений на належного -Департамент патрульної поліції.

З долученого до відзиву Управління патрульної поліції відеозапису вбачається, що позивач підтвердив порушення ним Правил дорожнього руху, викладених у постанові.

Крім того, Управлінням патрульної поліції до відзиву долучено також відео з камер системи відеоспостереження «Безпечне місто» Kyiv Smart Citi.

Посилаючись на вказані відео, представник Управління в відзиві зазначив, що позивач визнав свою вину в порушенні ПДР при спілкуванні з Інспектором, а тому його вина є доведеною.

Крім того, порушення ним Правил дорожнього руху підтверджується і записом з камер системи відеоспостереження «Безпечне місто» Kyiv Smart Citi, яким підтверджується проїзд автомобіля під керуванням позивача на жовтий сигнал світлофора.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду в справі № 216/5226/16 від 18 липня 2019 року зазначено, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Крім того, в постанові від 08 липня 2020 року в справі №177/525/17 Верховний Суд зазначив, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

З долученого запису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано саме лише спілкування Інспектора з позивачем перед винесенням постанови.

Порушення останнім Правил дорожнього руху, зазначених у постанові, на ній не зафіксовано.

Що стосується запису з камер системи відеоспостереження «Безпечне місто» Kyiv Smart Citi, суд виходить з наступного.

За змістом постанови порушення позивачем Правил дорожнього руху було вчинено 24 березня 2023 року о 21:03:53, тобто в темну пору доби.

Перехрестя, зазначене в постанові, яскраво освітлене як зовнішнім освітленням вулично-дорожньої мережі, так і внутрішнім та зовнішнім освітленням вітрин навколишніх закладів.

Колір вогнів світлофорів злився в один яскравий блиск, а кольори автомобілів, за виключенням білого, розібрати неможливо.

Таким чином, суд позбавлений можливості як визначити марки транспортних засобів на перехресті, так і їх колір на місці зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, та колір вогню світлофора.

Опис події на місці з погляду особи, яка там перебувала, викладений у відзиві Управління патрульної поліції, без можливості перевірки судом з урахуванням приведеного вище, не дає підстав для висновку про наявність порушень ПДР у діях позивача, викладених у постанові.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Крім того, відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і в цій частині.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 122 ч. 2, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про ад міністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-247, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6728424 від 24 березня 2023 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Коркачем А.В., відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А. Шереметьєва