Справа № 340/9927/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 340/9927/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 року (головуючий суддя Петренко О.С.)

в адміністративній справі №340/9927/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 03.12.2021 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального територіального управління Національної гвардії України /військова частина НОМЕР_1 / щодо ненарахування та невиплати йому підйомної допомоги, в зв`язку з його переїздом для проходження військової служби до м. Дніпро;

- зобов`язати Центральне територіальне управління Національної гвардії України /військова частина НОМЕР_1 / нарахувати та виплатити йому підйомну допомогу у розмірі його місячного грошового забезпечення на день звільнення з військової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку з тим, що він був переведений для проходження служби з військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) до нового місця служби Національного територіального управління Національної гвардії України (м.Дніпро), то він має право на отримання підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що під час розгляду справи не було встановлено, що позивач разом із сім`єю переїхав до нового місця служби саме під час проходження військової служби за контрактом, оскільки не встановлено факт переміщення позивача, то вказаними нормами не регулюється правове становище позивача та він не є особою, яка має право на нарахування підйомної допомоги. Вказав, що позивачем не надано доказів, що він звертався до відповідача з відповідним рапортом стосовно виплати підйомної допомоги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. Вказує, що ухвалою суду від 24.04.2023 року у відповідача було витребувано відповідну інформацію і докази. Однак, на виконання вказаної ухвали суду, від відповідача без поважних причин не надійшли до суду запитувані докази та інформація, не було повідомлено причини ненадання.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що позивач не змінював місця проживання. Підйомна допомога виплачується в разі переїзду за новим місцем служби. Крім того позивач не звертався до командування з відповідним рапортом про виплату підйомної допомоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 07.02.2015 р. по 09.11.2019 р. проходив військову службу, у тому числі у період з 25.03.2015 р. по 15.04.2016 р., у військовій частині НОМЕР_3 , з 10.11.2016 р. по 04.04.2018 р. у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України та з 05.04.2018 р. по 09.11.2019 р. у Центральному територіальному управлінню Національної гвардії України.

Пунктом 3 наказу начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України (по стройовій частині) від 05.04.2018 р. №79 зараховано в списки особового складу окремого загону спеціального призначення Центрального територіального управління Національної гвардії України та на всі види забезпечення:

молодшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 на підставі наказу командувача Національної гвардії України від 15.03.2018 №33 о/с та призначений наказом начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 03.04.2018 р. №18 о/с на посаду старшого інструктора групи застосування безпілотних літальних авіаційних комплексів окремого загону спеціального призначення.

Пунктом 2 наказу начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України (по стройовій частині) від 11.11.2019 р. №244 припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу окремого загону спеціального призначення Центрального територіального управління Національної гвардії України та всіх видів забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 старшого інструктора (з водіння) групи легкових автомобілів групи спеціального призначення (бойового та матеріально-технічного забезпечення) окремого загону спеціального призначення, звільненого за підпунктом а пункту два частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з військової служби на підставі наказу начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 01.11.2019 №71 о/с, у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, з 09 листопада 2019 року .

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати при звільненні з військової служби підйомної допомоги при переведені з військової частини НОМЕР_2 до Національного територіального управління Національної гвардії України у квітні 2018 року.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII, Закону України "Про Національну гвардію України" від 13.03.2014 року №876-VII, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII, норми Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 №45.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (ч.1 ст.4 ЗУ№2232-XII).

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII визначено, що військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад.

Правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження визначає Закон України "Про Національну гвардію України" від 13.03.2014 року №876-VII.

Статтею 1 Закону України "Про Національну гвардію України" №876-VII передбачено, що національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII.

Частиною 3 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII передбачено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:

1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;

2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.

Пунктом 1 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 №45 (Порядок №45), передбачено, що у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується, зокрема, підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до п. 2 Порядку №45 право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:

на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;

на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;

на дату прибуття до місця дислокації, оголошену наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.

Розмір підйомної допомоги обчислюється, виходячи з посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації їх місця проживання у населеному пункті за новим місцем військової служби військовослужбовця (розташованому поблизу місця служби військовослужбовця).

Виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат. У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті (п. 3 Порядку №45).

Пунктом 5 Порядку №45 передбачено, що підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються після реєстрації їх місця проживання у населеному пункті за місцем військової служби (проживання) військовослужбовця відповідно до наказу командира військової частини із зазначенням нарахованої суми виплат, який видається на підставі рапорту військовослужбовця.

Крім того, у наказі та рапорті зазначаються дата вибуття членів сім`ї з населеного пункту (за попереднім місцем проживання), дата прибуття їх на нове місце військової служби (проживання) військовослужбовця, що мають збігатися з відповідними датами, зазначеними у проїзних документах (за їх наявності), дата реєстрації членів сім`ї за новим місцем військової служби (проживання) військовослужбовця, а також чи є дружина (чоловік) військовослужбовцем.

Для виплати підйомної допомоги та добових на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт, до рапорту також додаються:

копії сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, ім`я, по батькові, реєстрацію попереднього місця проживання і реєстрацію нового місця проживання повнолітніх членів сім`ї військовослужбовця, завірені підписом військовослужбовця;

довідки про реєстрацію та про зняття з реєстрації місця проживання членів сім`ї військовослужбовця (якщо такої інформації немає в паспорті громадянина України, якщо паспорт у формі картки або його немає), виданої уповноваженим органом реєстрації проживання громадян;

копії свідоцтв про народження неповнолітніх членів сім`ї військовослужбовця, завірені підписом військовослужбовця;

довідка служби персоналу військової частини про склад членів сім`ї військовослужбовця, які на дату їх приїзду на нове місце служби військовослужбовця зазначені в його особовій справі.

Якщо дружина і чоловік є військовослужбовцями, підйомна допомога на кожного з них виплачується за новим місцем їх військової служби, на членів сім`ї - з місячного грошового забезпечення одного з них (за їх бажанням).

Наказ про виплату підйомної допомоги та добових на військовослужбовця та членів його сім`ї готується службою персоналу військової частини (п. 12 Порядку №45).

Виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання (п. 13 Порядку №45).

Відповідач заперечує проти виплати позивачу підйомної допомоги, оскільки у позивача не відбулось зміни місця проживання, в зв`язку з переведенням на іншу службу.

При цьому позивач вважає, що має право на виплату підйомної допомоги, оскільки з військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) він був переведений до військової частини (м.Дніпро).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання позивача №14-01/14727 від 24.09.2020 року, місце реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 (а.с.91 з/с).

Позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, яка має постійне місце дислокації в м. Олександрія Кіровоградської області (а.с.79).

Пунктом 3 наказу начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України (по стройовій частині) від 05.04.2018 р. №79 зараховано в списки особового складу окремого загону спеціального призначення Центрального територіального управління Національної гвардії України та на всі види забезпечення: молодшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 на підставі наказу командувача Національної гвардії України від 15.03.2018 №33 о/с та призначений наказом начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 03.04.2018 р. №18 о/с на посаду старшого інструктора групи застосування безпілотних літальних авіаційних комплексів окремого загону спеціального призначення (а.с.103, 96).

Матеріалами справи підтверджується, що окремий загін спеціального призначення Центрального територіального управління Національної гвардії України /на момент виникнення спірних правовідносин/ мав постійне місце дислокації в м. Олександрія Кіровоградської області /на базі військової частини НОМЕР_2 / (а.с.79).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз зазначених обставин дає підстави для висновку, що позивач не змінював місця проживання з м. Олександрія на м. Дніпро.

Крім того, військовий квиток позивача № НОМЕР_4 не містить відміток про прибуття позивача з м. Олександрія до м. Дніпро (а.с.93-95).

Водночас, системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що підйомна допомога є одним із видів соціального забезпечення військовослужбовців та їх сімей, яка надається в разі переїзду до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду під час проходження військової служби за контрактом.

Підйомна допомога виплачується військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом та які переїхали у зв`язку з призначенням на посади - за новим місцем служби на підставі наказу про призначення і наказу командира військової частини про вступ військовослужбовця до виконання обов`язків за посадою.

Оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що позивач разом із сім`єю переїхав до нового місця служби саме під час проходження військової служби за контрактом, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не є особою, яка має право на нарахування підйомної допомоги.

Також матеріали справи не містять підтверджень, що позивач звертався до відповідача з відповідним рапортом стосовно виплати підйомної допомоги.

Як наслідок, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини, спростовують доводи, викладені позивачем.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 25.10.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2023.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова