Справа № 990/140/23
Суддя: Желєзний Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 жовтня 2023 року

м. Київ

Справа № 990/140/23

Провадження № 11-159заі23

Суддя Великої Палати Верховного Суду Желєзний І. В. перевірив матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень, стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Верховної Ради України, у якому просив:

- визнати протиправним і нечинним Закон України від 18 жовтня 2022 року № 2689-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» у частині пункту 6 частини другої розділу I та пункту 6 частини першої розділу I;

- визнати протиправним і нечинним Закон України від 18 жовтня 2022 року № 2690-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» у частині пункту 1 частини другої розділу I та пункту 2 частини другої розділу I;

- стягнути з Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 кошти: психологічні - у розмірі трьох мільйонів гривень; фізичні - у розмірі одного мільйона гривень; матеріальні - у розмірі п`ятдесяти тисяч гривень.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 липня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовлено у відкритті провадження, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись із цим судовим рішенням, 06 серпня 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 липня 2023 року в цій справі повернуто особі, яка її подала, оскільки позивач не усунув недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» повторно звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 липня 2023року в цій справі.

Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.

Перевіряючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Статтею 296 КАС України встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

У порушення наведених вимог скаржником не додано до апеляційної скарги такого документа. Натомість в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він перебуває в установі відбування покарань, не отримує доходів та не має об`єктивної змоги сплатити судовий збір. На підтвердження чого надав довідку від Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)».

При розгляді та вирішенні вказаної заяви суд виходить з таких міркувань.

Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;

4) позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні»;

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;

13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту»;

15) фізичні особи (крім суб`єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

15-1) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

20) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його територіальні органи;

21) заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

22) позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

23) позивачі - за подання позовів щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

24) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - за подання позовів, предметом яких є відшкодування шкоди (збитків), у порядку, визначеному статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

25) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, - у справах про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції»;

26) Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення на час дії воєнного стану - за подання позовів, предметом яких є стягнення штрафу;

27) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

28) позивачі - за подання позовів щодо стягнення штрафів за правопорушення у галузі цивільної авіації, вчинені суб`єктами авіаційної діяльності на тимчасово окупованій території.

Суд виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення / відстрочення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

З наданої скаржником довідки від Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56) убачається, що він засуджений до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, не був працевлаштований на ДП «Підприємство ДКВС України (56)», не отримував заробітної плати за період з 2004 року і по теперішній час.

Як зазначено вище, пунктом 17 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI передбачено, що від сплати судового збору звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 КПУ України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Таким чином, підстави для звільнення від сплати судового збору надаються у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 КПК України.

Разом із цим, як убачається із апеляційної скарги та позовних вимог з якими звернувся позивач, ця справа не відносяться до справ, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку, а тому підстави для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI відсутні.

Умови, за яких суд може звільнити чи відстрочити сплату судового збору та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення (відстрочення) застосовується, обумовлені статтею 8 Закону № 3674-VI.

За змістом цієї статті, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вирішуючи заяву про звільнення від сплати судового збору, суд урахував, що зазначені заявником обставини (перебування в установі відбування покарань) в цьому випадку не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, а доказів підтвердження майнового стану позивача не надано (таким доказом може бути, зокрема, довідка з органу Державної податкової служби України про розмір доходів скаржника за попередній календарний рік).

Також слід зазначити, що з доданої довідки Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)» неможливо встановити наявності / відсутності на особових рахунках скаржника коштів, достатніх для сплати судового збору в цій справі.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland, заява № 28249/95) право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

За змістом частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI установлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2 684,00 грн.

З огляду на викладені вище норми законодавства за подання апеляційної скарги на ухвалу суду скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

На підставі частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання визначених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин відповідно до правил статей 169 і 298 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення її недоліків (надання доказів щодо наявності підстав для звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору з документами на їх підтвердження або сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі).

На усунення зазначених недоліків ОСОБА_1 необхідно надати довідку з органу Державної податкової служби України про розмір його доходів за 2022 рік, яка підтверджує, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік або інші докази щодо наявності підстав для звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору з документи на їх підтвердження або сплатити судовий збір у розмірі 2 684,00 грн за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерськ. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку-отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; у графі «Призначення платежу» необхідно вказати: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір за позовом _______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача) на рішення від ______ (дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва суду, де розглядається справа).

Сплатити судовий збір онлайн для Великої Палати Верховного Суду можна за посиланням https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/zbir_supreme/ на офіційному вебпорталі «Судова влада України».

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 169, 296, 298 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1.Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі № 990/140/23 залишити без руху.

3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

4. Роз`яснити скаржнику, що неусунення недоліків апеляційної скарги є підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Желєзний