Справа № 420/12263/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) про визнання протиправними дій щодо нездійснення нового розрахунку та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми, визнання протиправними дій щодо нездійснення нового розрахунку та виплату компенсації за невикористанні 60 днів щорічної відпустки та 42 дня додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату компенсації за невикористанні 60 днів щорічної відпустки та 42 дня додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що при звільненні йому було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за повних 2 календарних років служби у сумі 39194,63 грн., компенсацію за невикористанні 30 календарних днів щорічної відпустки за 2022 рік та 30 календарних днів щорічної відпустки за 2023 рік в сумі 78389,25 грн., компенсацію за невикористанні 42 календарних дні додаткової відпустки за період 2021 по 2023 рік як учаснику бойових дій у сумі 55708,10 грн., однак до складових грошового забезпечення, з якого розрахований розмір одноразової допомоги та грошові компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки відповідачем не враховано індексацію грошового забезпечення та надбавку за кваліфікацію. Позивач не згодний з розрахунком та сумою виплачених одноразової грошової допомоги та компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки, вважає противоправними дії відповідача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за 2 повних календарних років, замість 9 повних календарних років вислуги, та без включення індексації та надбавки за кваліфікацію до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористанні 60 днів щорічної та 42 дня додаткової відпусток, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та вказує, що розрахунок виплати індексації з базовим місяцем січень 2008 року за період з січня 2016 року по лютий 2018 року із застосуванням методу, який визначений частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та абзацами 9-11 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Відповідач вважає, що індексації підлягають посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, винагороди, які мають постійний характер, премія), як такі, що не мають разового характеру, відповідають вимогам п. 2 Порядку та підтверджуються записами в особистих картках на грошове забезпечення за 2003-2019 роки. Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У період з 12.10.2020 року по 09.01.2023 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Південному Одеському територіальному управлінні Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом начальника Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 09.01.2023 року №9 припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_1 , який здав справи і обов`язки за посадою старшого офіцера 1 бойової групи 2 групи спеціального призначення окремого загону спеціального призначення Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України, звільненого наказом командувача Національної гвардії України від 05.01.2023 №4 о/с за підпунктом «б» пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відставку (за станом здоров`я) 09 січня 2023 року, та направлено на військовий облік до 2-го відділу Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Одеської області.

Вказаним наказом також передбачено виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 календарних днів щорічної основної відпустки за 2022 рік та грошову компенсацію за невикористані 30 календарних днів щорічної основної відпустки за 2023 рік, виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, передбачену Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби.

Згідно наказу начальника Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 09.01.2023 року №9 вислуга років позивача складає: у календарному обчисленні - 09 років 10 місяців 27 днів, у пільговому обчисленні - 11 років 07 місяців 22 дні, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 01 рік 08 місяців 25 днів.

ОСОБА_1 направляв поштою до Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) звернення щодо здійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (9 років), з урахуванням в складі грошового забезпечення суми індексації грошового забезпечення та надбавка за кваліфікацію, враховуючи раніше виплачені суми, здійснення перерахунку та виплати компенсації за невикористані дні відпусток виходячи із складу грошового забезпечення з урахуванням індексації та надбавки за кваліфікацію.

Як вказує позивач, відповіді по суті звернення він не отримував від відповідача.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з ч. 1-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до пп. «б» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно з п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро, особам із спеціальними званнями Бюро економічної безпеки які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Зазначеним в абзаці першому цього пункту військовослужбовцям, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони і особам рядового і начальницького складу які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги. Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Суд зазначає, що вказані правові норми не містять вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги.

Також, поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».

При цьому, в даному випадку умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст. 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є звільнення зі служби за станом здоров`я, при якому й виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 1, 2, 3 Розділу 32 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року №200, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 року за №405/31857, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються зі служби, виплачується одноразова грошова допомога в розмірах, визначених статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

У разі першого звільнення цих осіб з військової служби до вислуги років для виплати їм одноразової грошової допомоги зараховується також період строкової військової служби.

Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які у разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і додаткові види грошового забезпечення (щомісячні надбавки, доплати, премія); для військовослужбовців, які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних начальників (командирів), - посадовий оклад, оклад за військовим званням на день звільнення з військової служби, надбавка за вислугу років, додаткові види грошового забезпечення (щомісячні надбавки, доплати, премія), що отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами відповідно до чинного законодавства.

Згідно положень п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, крім іншого: військова служба в Збройних Силах, Національній гвардії; служба в Національній поліції; служба в органах внутрішніх справ.

Як вже було зазначено, станом на час звільнення 09.01.2023 року вислуга років позивача складала: календарна - 09 років 10 місяців 27 днів, пільгова - 11 років 07 місяців 22 дні, пільгова (без урахування календарної) - 01 рік 08 місяців 25 днів, до якої віднесено службу в органах внутрішніх справ, в органах Національної поліції та військова служба в Національній гвардії.

З аналізу вказаних норм слідує, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби.

При цьому, встановлено виняток, за умови якого повторно звільненій з військової служби особі виплачується одноразова грошова допомога з урахуванням періоду попередньої служби, зокрема якщо особа не набула права на отримання такої грошової допомоги при попередньому звільненні зі служби.

Таким чином, оскільки одноразову грошову допомогу при звільненні з попереднього місця служби позивач не отримував (доказів протилежного відповідачем до суду не було надано) або таке право не було за ним визнано та реалізовано, тому при повторному звільненні розмір такої допомоги йому повинен бути обчислений з урахуванням повного строку вислуги років.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що позивач під час звільнення згідно з наказом начальника Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 09.01.2023 року №9 мав право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 9 календарних років служби, а не всього за 2 календарних роки військової служби.

Відповідно до довідки-розрахунку позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 39194,63 грн. з відрахуванням належних податків та інших обов`язкових платежів, що складає 50 відсотків місячного грошового забезпечення за два повних календарних роки служби (39791,50 грн. / 2 = 19895,75 грн. * 2 роки - 1,5% військового збору).

Згідно з п. 3, 4, 5, 10 Розділу 31 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року №200, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 року за №405/31857, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток за поточний рік до одержання військовою частиною наказу (повідомлення) про звільнення з військової служби оплачується тривалість щорічної основної та додаткової відпусток, на які вони мають право в році звільнення.

Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, у разі невикористання ними щорічної основної відпустки за поточний рік до одержання військовою частиною наказу (повідомлення) про звільнення з військової служби оплачується тривалість щорічної основної відпустки, яка визначається відповідно до статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Одержаний результат обчислення тривалості відпустки, що надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку військовослужбовці мають право за кожен повний місяць служби в році звільнення, округлюється з урахуванням математичних правил.

У рік звільнення військовослужбовців зі служби, зазначених у пунктах 3, 4 цього розділу, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.

Виплата грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.

Грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства України на день звільнення з військової служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру місячного грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки-розрахунку позивачу було виплачено компенсацію за 60 календарних днів невикористаної основної відпустки в розмірі 78389,25 грн. з відрахуванням належних податків та інших обов`язкових платежів, яка розрахована шляхом ділення грошового забезпечення на момент звільнення на 30 календарних днів та множення на 60 календарних днів невикористаної основної відпустки (39791,50 грн. / 30 календарних днів * 60 календарних днів - 1,5% військового збору).

Згідно довідки-розрахунку позивачу було виплачено компенсацію за 42 календарних дні невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій в розмірі 54872,48 грн. з відрахуванням належних податків та інших обов`язкових платежів, яка розрахована шляхом ділення грошового забезпечення на момент звільнення на 30 календарних днів та множення на 42 календарних дні невикористаної додаткової відпустки (39791,50 грн. / 30 календарних днів * 42 календарних дні - 1,5% військового збору).

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки від 20.03.2023 року №13 грошове забезпечення ОСОБА_1 при звільненні відповідачем було розраховано з наступних складових: посадовий оклад - 4370,00 грн., оклад за військовим званням - 1270,00 грн., надбавка за вислугу років - 1692,00 грн., надбавка за особливості проходження служби - 7332,00 грн., щомісячна премія - 25127,50 грн., всього грошове забезпечення становило 39791,50 грн.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

В силу ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Згідно зі статтею 1 цього Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з п. 4, 6 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення. Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Крім того на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Відповідно до інформації про грошове забезпечення та інші види виплат, що зазначена у довідці №12 від 20.03.2023 року, ОСОБА_1 перед звільненням в період з листопада 2020 року по грудень 2022 року відповідачем щомісячно нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

З урахуванням зазначеного, оскільки індексація грошового забезпечення нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, тому відсутні підстави вважати таку виплату одноразовим видом грошового забезпечення.

Тобто, суд прийшов до висновку, що в даному випадку індексація грошового забезпечення повинна входити до складу місячного грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної і додаткової відпустки.

Згідно з п. 2 Розділу 1 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року №200, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 року за №405/31857, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1, 4, 5 Розділу 12 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року №200, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 року за №405/31857, особам офіцерського складу (крім осіб офіцерського складу, які проходять службу на посадах льотного складу і виконують польоти в складі екіпажів повітряних суден у якості льотчиків і штурманів), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2 клас - 3 % посадового окладу; 1 клас - 5 % посадового окладу; клас майстра - 7 % посадового окладу.

Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають відповідний клас кваліфікації та які призначені на вищі, рівнозначні або нижчі посади без зміни військово-облікової спеціальності, надбавка виплачується з дня видання наказу про призначення на ці посади. Військовослужбовцям, призначеним на посади за іншими військово-обліковими спеціальностями, надбавка виплачується з дня видання наказу про присвоєння кваліфікації за новими військово-обліковими спеціальностями.

Військовослужбовцям, які отримали клас кваліфікації в період виконання обов`язків за посадами, надбавка виплачується з дня видання наказу про присвоєння кваліфікації.

Згідно інформації про грошове забезпечення та інші види виплат, що зазначена у довідці №12 від 20.03.2023 року, ОСОБА_1 перед звільненням в період з березня 2022 року по грудень 2022 року відповідачем щомісячно нараховувалася та виплачувалася надбавка за кваліфікацію.

З урахуванням зазначеного, оскільки надбавка за кваліфікацію нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, тому відсутні підстави вважати таку виплату одноразовим видом грошового забезпечення.

Тобто, суд прийшов до висновку, що в даному випадку надбавка за кваліфікацію повинна входити до складу місячного грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної і додаткової відпустки.

Таким чином, відповідач при звільненні повинен був виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, виходячи з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби, та компенсацію за невикористанні 60 календарних днів щорічної основної відпустки та 42 календарних дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, які мали постійний характер.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом визнання протиправними дій Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) щодо нездійснення розрахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, зобов`язання Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, з урахуванням раніше виплаченої суми, визнання протиправними дій Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) щодо нездійснення розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 60 днів щорічної основної відпустки та 42 дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, зобов`язання Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 60 днів щорічної основної відпустки та 42 дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) (Люстдорфська дорога, 7, м. Одеса, 65059, ) про визнання протиправними дій щодо нездійснення нового розрахунку та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми, визнання протиправними дій щодо нездійснення нового розрахунку та виплату компенсації за невикористанні 60 днів щорічної відпустки та 42 дня додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату компенсації за невикористанні 60 днів щорічної відпустки та 42 дня додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми - задовольнити.

Визнати протиправними дії Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) щодо нездійснення розрахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію.

Визнати протиправними дії Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) щодо нездійснення розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 60 днів щорічної основної відпустки та 42 дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію.

Зобов`язати Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Зобов`язати Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 60 днів щорічної основної відпустки та 42 дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення та надбавки за кваліфікацію, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА