Справа № 160/4081/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 жовтня 2023 року Справа №160/4081/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/4081/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремлений підрозділ ДПС України про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-

УСТАНОВИВ:

12.10.2023 представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить винести додаткове рішення, яким стягнути з ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті правничої допомоги адвоката у розмірі 6700 гривень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, зміст поданої заяви, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Виходячи зі змісту вказаних норм, подання заяви та відповідних доказів має певні строкові обмеження, а саме така заява подається:

1) до закінчення судових дебатів у справі;

2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови надання стороною відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2792-13 від 12.08.2021 року, винесену ГУ ДПС у Дніпропетровській області, якою була нарахована заборгованість ОСОБА_1 по сплаті недоїмки по ЄСВ на суму 30253,32 грн;

Зокрема, в позові позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу. До позову позивачем надані належним чином засвідчені копії Угоди про надання правової допомоги від 21.12.2022, акту виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 21.12.2022, підписаного сторонами 15.02.2023, квитанції № 345956 від 15.12.2023.

Інших доказів, які б свідчили про надання правничої допомоги в межах даної справи позивачем до матеріалів справи не надано.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 адміністративний позов - задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2792-13 від 12.08.2021 на суму 30253,32 грн, зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 30253,32 грн.

Як зазначає позивач в заяві про ухвалення додаткового рішення, при ухваленні судового рішення, судом не вирішення питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, докази на підтвердження якої були надані разом із позовом.

Отже, розглянувши питання щодо стягнення правничої допомоги на користь відповідача у даній справі судом встановлено таке.

Згідно змісту Угоди про надання правової допомоги від 21.12.2022, адвокат Грищенко Ірина Василівна, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3171 від 11.11.2016 року виданого на підставі Рішення кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, надалі іменується «Захисник, Адвокат»), з однієї сторони, та ОСОБА_1 , надалі іменується «Клієнт», з іншої сторони, уклали дійсну угоду про надання правової допомоги (надалі за текстом - «Угода») про нижченаведене:

1. Клієнт доручає, а Захисник приймає доручення Клієнта про надання правової допомоги у кримінальній/цивільній/адміністративній/господарській справі, в тому числі у якості затриманого, у всіх органах державної влади, місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах, в інших органах, підприємствах, установ чи організації, в строк, з дати підписання дійсної Угоди до 31 грудня 2023 року.

2. Предметом дійсної Угоди є надання Захисником правової допомоги, здійснення захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів, представництво Клієнта з будь-яким статусом останнього

У відповідності з дійсною Угодою Захисник уповноважений здійснювати захист прав та законних інтересів Клієнта у якості підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого чи заінтересованої особи, свідка, а також потерпілого та надання йому необхідної юридичної допомоги при провадженні кримінальної справи, у відповідності зі ст.ст. 45, 46, 47, 48, 50, 51, 52, 58, 63, 66 КПК України (із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 5 липня 2012 року N 5076-VI).

У відповідності з дійсною Угодою Захисник уповноважений здійснювати захист прав та законних інтересів Клієнта у справах адміністративному судочинства, де Клієнт може виступати стороною чи третьою особою адміністративного процесу, та надання йому необхідної юридичної допомоги при провадженні адміністративної справи, у відповідності зі ст.ст. 44,47,51,55,57 Кодексу України про адміністративне судочинство, з обсягом повноважень, передбачених ст.59 Кодексу України про адміністративне судочинство тощо.

Також, умовами пунктів 3, 4, 5 Угоди передбачено, що:

3. У передбачених чинним законодавством України випадках виконання дійсної угоди Клієнт підтверджує повноваження Захисника нотаріально посвідченої довіреністю.

4. Розмір гонорару, порядок його обчислення (фіксована сума, погодинна оплата) і внесення (авансування, оплата за результатом, тощо) за правові послуги Захисника, у відповідності зі ст. 30 Законом України від 05 липня 2012 року №5076-IV «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначаються за домовленістю між Захисником та Клієнтом, та виплачується Клієнтом Захиснику при підписанні Угоди повністю/частково, згідно Акту виконаних робіт.

Розмір, порядок обчислення і внесення (авансування) Клієнтом фактичних видатків, пов?язаних з виконанням доручення Захисником, проводиться при укладанні Угоди повністю, у випадку понесення додаткових витрат, які Сторони узгоджують додатково, мають бути сплачені окремо.

5. Угода про надання правової допомоги може бути в будь-який час розірвана за взаємною згодою Захисника і Клієнта за умови, що Клієнту повідомлено можливі наслідки розірвання угоди для перспективи виконання його доручення.

При розірванні Угоди (незалежно від причин) Захисник зобов?язаний: повернути Клієнту отримані від нього документи, а також документи, видані Захиснику для Клієнта іншими особами в ході виконання доручення, майно, передане Клієнтом на зберігання Захиснику тощо.

Згідно Акту виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 21.12.2022, підписаного сторонами 15.02.2023, адвокат Грищенко І.В. та Кардашов М.І. погодили, що вартість однієї години роботи складає 1116,67 грн, та ОСОБА_1 отримав від адвоката такі послуги:

надання правової консультації клієнту 1 година,

здійснення правового аналізу оскаржуваного рішення, пошуку та аналізу судового практики 2 години,

підготовка та подання позовної заяви 3 години, всього 6 годин на суму 6700,02 грн.

Згідно квитанції №345659 від 15.12.2023 адвокат Грищенко І.В. прийняла від ОСОБА_1 6700 грн за послуги: правова допомога, консультація, позов.

У відзиві на позов, відповідач заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, зазначав, що надані представником позивача документи щодо обгрунтування витрат на правничу допомогу складені на підставі розрахунків самого позивача та/або адвоката позивача, не підтверджені об?єктивними та належними доказами. Адже, інших документів на підтвердження своєї позиції стороною позивача не надано. В Договорі про надання правової допомоги від 21.12.2022 викладено лише стандартні загальні фрази, без жодних посилань на конкретні обставини даної справи, документи тощо. Такі послуги не мають відношення до надання правової допомоги в межах розгляду в суді справи №l60/4081/23.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та заперечення відповідача щодо цієї заяви, суд дійшов до наступних висновків.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат належить:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Згідно усталеної практики Верховного Суду сформованої при розгляді аналогічних правовідносин, Верховним Судом вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх. (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до норм статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Отже, договір є підставою виникнення зобов`язань.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 564 ЦК України).

Надані адвокатом позивача до матеріалів справи Угода про надання правової допомоги та акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 21.12.2022 не містить детального та конкретного обгрунтування послуг, які мають бути надані або вже надані, з посиланням на зміст спірних у даній справі правовідносин та на рішення, яке було предметом розгляду.

Підписуючи Угоду та Акт сторони обмежились загальним формулюванням послуг без конкретно визначених правовідносин, в яких адвокат виступає захисником позивача.

Наведене позбавляє суд встановити за якими саме документами (договорами, додатковими угодами, актами наданих послуг) адвокатом надавалась правнича допомога в рамках цієї справи.

Матеріали даної справи не містять доказів договірних домовленостей між адвокатом Грищенко І.В. та позивачем у даній справі щодо надання правничої допомоги щодо оскарження вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2792-13 від 12.08.2021 на суму 30253,32 грн.

Зазначене свідчить про те, що представником позивача не доведено надання правничої допомоги в рамках справи №160/4081/23 на підставі наданих доказів.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, сторона зобов`язана надати документальне підтвердження судових витрат детальний опис робіт (наданих послуг).

Норми цієї статті є імперативними.

Отже, тільки документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, суд зауважує, що позов у даній справі підписано позивачем, представництво позивача адвокатом Грищенко І.В. у даній справі здійснювалось на підставі ордеру від 13.03.2023 серія АЕ №1172688.

Частиною другою статті 26 Закону № 5076-VI визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно ч.4 статті 59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Тож, під час під час розгляду справи у суду відсутні повноваження досліджувати цивільно-правову угоду про надання правничої допомоги на підтвердження наявності повноважень адвоката .

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відсутність доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в рамках справи №160/4081/23, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 134, 139, 143, 252, 295, 297 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/4081/23 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 23.10.2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна