Справа № 580/4067/23
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4067/23 Головуючий у І інстанції - Гайдаш В.А.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайрс» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 №UA209000/2023/100190/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.04.2023 №UA209230/2023/001112.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару на підставі поданих у відповідності до ча. 2 ст. 53 Митного кодексу України товариством документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки наданими документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивач зазначив, що надані ним документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять ознаки підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено, вважаючи дії митного органу правомірними.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позові.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 01.08.2019 позивач уклав з компанією SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР) контракт №1, предметом якого є купівля позивачем шин для вантажних автомобілів та причепів.

Відповідно до контракту від 01.08.2019 №1 (із змінами та доповненнями) та інвойсу від 02.03.2023 №EU5-TYR-LAN-20230210A від 02.03.2023 ТОВ «Тайрс» придбало у компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР):

- 194 штук автомобільних шин торгової марки LANVIGATOR, розміром 385/65R22.5 тип протектора (модель) Т706, загальною вартістю 27 936,00 доларів США;

- 194 штук автомобільних шип торгової марки LANVIGATOR розміром 385/65R22.5 тип протектора (модель) S201, загальною вартістю 27 936,00 доларів США.

- 388 штук автомобільних шин торгової марки ROYAL BLACK розміром 185/75 R16C тип протектора (модель) (модель) GAZILL, загальною вартістю 10 569,12 доларів США.

20.04.2023 до підрозділу митного оформлення Львівської митниці було подано митну декларацію №23UА67U6, за якою в режимі імпорт позивачем задекларовано товар: «автомобільні шини - 69 641,12 доларів США (66441,12 доларів США (вартість шин) + 3200,00 доларів США (вартість доставки).

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем було направлено позивачу повідомлення від 20.04.2023, в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3- 4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок- проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам па користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст. 254 Митного кодексу України. Також зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На виконання вказаного повідомлення ТОВ «Тайрс» додатково були надані відповідачу документи:

- прайс-лист від 01.02.2023;

- висновок про вартісні характеристики товарів №047 від 17.04.2023;

- копія міжнародної декларації країни виробника товару № 00038901 від 03.03.2023;

- заявка на перевезення №1 від 13.04.2023;

- договір транспортного експедирування вантажів №17/04 від 17.04.2023;

- договір на експедиторське обслуговування №01/14042023 від 14.04.2023;

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 №UА209000/2023/100190/2 було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією разом із оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2023/001112 від 20.04.2023.

Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 23 та 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом ст.ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч.ч. 1 та 2 ст. 51 МК України).

Так, ч.ч. 1 - 3 ст. 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч. 1 ст. 64 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом ч.ч. 1 - 3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.ч. 5 - 6 ст. 53 МК України).

Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Разом з тим, ч. 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (ч. 12 ст. 264 МК України).

Так, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів заявлених за митною декларацією від 20.04.2023 №23UА67U6 контролюючим органом було встановлено, що декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару (вартість товару що базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті) та не надано відомостей щодо усіх складових митної вартості, надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме:

- у CMR б/н від 18.04.2023 на авто НОМЕР_1 НОМЕР_2 - відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у гр. 16 та 23;

- у CMR у гр. 3 місце розвантаження - Львів, однак, у нижній частині фактури EU5-TYR-LAN-20230210A міститься інформація, що товар прямує до м. Черкаси. Разом з тим, у рахунку на перевезення №5296 відсутня інформація про місце розвантаження товару. Також у цьому документі є посилання на Договір 180822 від 18.08.2022, проте такий документ не надано до митного оформлення;

- у рахунку про оплату №18 від 24.02.2023 у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 у розмірі 37397,14 дол. США. У рахунку про оплату №40, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 у розмірі 50942,55 дол. США. Згідно контракту 1 п.4.2 Оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту. Однак, згідно рахунку проформи та рахунку-фактури повинна бути 100% передоплата, оскільки розрахунки за товар проведено згідно 2-х проформ, тому неможливо перевірити чи було дотримано умов розрахунку.

Так, як зазначалось вище, 01.08.2019 позивач уклав з компанією SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР) контракт №1, предметом якого є купівля позивачем шин для вантажних автомобілів та причепів.

Відповідно до вказаного контракту та інвойсу від 02.03.2023 №EU5-TYR-LAN- 20230210AТОВ «Тайрс» придбало у компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD (КНР): 194 штук автомобільних шин торгової марки LANVIGATOR, розміром 385/65R22.5 тип протектора (модель) Т706, загальною вартістю 27 936,00 доларів США;194 штук автомобільних шип торгової марки LANVIGATOR розміром 385/65R22.5 тип протектора (модель) S201, загальною вартістю 27 936,00 доларів США: 388 штук автомобільних шин торгової марки ROYAL BLACK розміром 185/75 R16C тип протектора (модель) (модель) GAZILL, загальною вартістю 10 569,12 доларів США.

Платіжною інструкцією від 24.02.2023 №18 підтверджується оплата позивачем компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD коштів за товар на суму 37397,14 доларів США, а платіжною інструкцією від 06.04.2023 № 40 на суму 50 942, 55 доларів США.

Доводи відповідача про те, що в згідно контракту №1 (п.4.2) оплата за товар проводиться у розмірі 30% передоплати та 70% після виставлення коносаменту передоплата, а згідно рахунку проформи та рахунку фактури повинна бути 100%, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно з додатковою угодою від 20.06.2022 (а.с. 34) та в проформі інвойсі передбачено умови оплати 100% передоплата, що і було дотримано позивачем.

Стосовно доводів контролюючого органу про невідповідність місця розвантаження товару, колегія суддів зазначає наступне.

Так, контролюючий орган зазначив, що у CMR б/н від 18.04.2023 на авто НОМЕР_1 НОМЕР_2 - відсутні реквізити перевізника (підпис і печатка) у гр. 16 та 23;у CMR у гр. 3 місце розвантаження - Львів, однак, у нижній частині фактури EU5-TYR-LAN-20230210A міститься інформація, що товар прямує до м. Черкаси. Разом з тим, у рахунку на перевезення №5296 відсутня інформація про місце розвантаження товару. Також, у цьому документі є посилання на Договір 180822 від 18.08.2022, проте такий документ не надано до митного оформлення;

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що договір на перевезення №180822 від 18.08.2022 також було надано митному органу при декларуванні, що підтверджується додатками до митної декларації. Отже, твердження про порушення, на думку відповідача, заповнення CMR не свідчать про наявність у поданих до митного контролю документах розбіжностей.

Поряд із цим, поданими позивачем документами, зокрема міжнародними транспортними накладними CMR, заявками на перевезення, договором на транспортне перевезення №180822 було чітко визначені місця завантаження та розвантаження товару для перевезення вантажним транспортом із м. Гданськ (Польща) до місця розвантаження на митну територію України (м. Черкаси).

Щодо доводів контролюючого органу про те, що в рахунку про оплату №18 від 24.02.2023, у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 у розмірі 37 397,14 дол. США, а в рахунку про оплату №40 від 03.04.2023 у гр. 70 «Призначення платежу» оплату проведено згідно проформи EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 у розмірі 50942,55 дол. США, колегія суддів зазначає наступне.

Міжнародна поставка товару здійснювалась відповідно до міжнародного контракту №1 від 01.08.2019 за комерційним інвойсом №EU5-TYR-LAN-20230210А від 02.03.2023 на суму 69 641, 23 дол. США, складеного на підставі проформ-інвойсів №EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 на загальну суму 136 361,48 дол. США та №EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 на загальну суму 124 657,12 дол. США., в яких визначалася «попередня» ціна, кількість та сума товарів, що підлягають постачанню (п.2.1. додаткової угоди від 01.07.2020 до контракту №1 від 01.08.2019 (а.с. 31-32)).

Натомість, зазначеним комерційним інвойсом передбачалося поставка частини (певного траншу) від всього запланованого обсягу товару (п.2.2. та 2.3 додаткової угоди від 01.07.2020 до Контракту №1 від 01.08.2019), який визначений у вищезазначених проформах.

Отже, враховуючи, що асортимент, кількість та вартість відповідної партії товару за даним комерційним інвойсом містилися в різних проформах: №EU5-TYR-LAN-20230210/1 від 02.03.2023 на загальну суму 136 361,48 дол. США та №EU5-TYR-LAN-20230210 від 10.02.2023 на загальну суму 124 657,12 дол. США, тому і оплата даної згрупованої партії товару відбувалася окремими платіжними документами (платіжна інструкція №18 від 24.02.2023 та №40 від 06.04.2023), із прив`язкою до тієї проформи, якою передбачався відповідний асортимент товару.

Дослідивши вказані вище докази,колегія суддів встановила, що задекларована позивачем вартість товару відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, зокрема, інвойсом, платіжним дорученням про перерахування коштів тощо. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів не викликає.

Відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження доводів, що надані позивачем документи є підробленими або містять неправдиву чи неповну інформацію.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2020 у справі № 820/10288/15 зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Колегія суддів наголошує, що всі зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України документи декларант надав митному органу, а відтак позивач вірно провів розрахунок митної вартості, надав всі документи, що підтверджують митну вартість, ці документи підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Заявлена позивачем митна вартість товару, визначена за першим методом, підтверджується належними документами, які містять повні та достовірні відомості про митну вартість товару, отже відсутні підстави для застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

Крім того, у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Так, джерелом інформації для коригування митної вартості товару 1 слугувала МД від 19.04.2023 №23UA35U6 де вартість такого товару становить 3,01 дол. за кг. товару 2 слугувала МД від 03.03.2023 №23UA26U9 де вартість такого товару становить 3,02 дол. за кг.

Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку,що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першої статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 9 311, 12 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 22.05.2023 № 528, 529 та від 06.06.2023 № 589 та 13 966, 50 грн - за подання апеляційної скарги, що підтверджується платіжним дорученням від 25.08.2023 № 964.

Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову, витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 23 277, 62 грн (9 311, 12 грн +13 966, 50 грн) підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 242, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 №UA209000/2023/100190/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.04.2023 №UA209230/2023/001112.

Стягнути з Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, 1; ЄДРПОУ код: 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» (18007, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 127/11; ідентифікаційний код: 39790780) витрати зі сплати судового збору в розмірі 23 277, 62 грн (двадцять три тисячі двісті сімдесят сім гривень 62 коп).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев