Справа № 240/4360/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
24 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/4360/23
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,
встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у порушенні строків виплати індексації до пенсії;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 980,18 грн компенсації за своєчасно невиплачену пенсію;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 2484,30 грн - трьох відсотків річних від простроченої суми;
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.02.2014 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності згідно положень Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».
Позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки Держфінінспекції в Житомирській області від 29.04.2014 №06-11-21/2902, після чого розмір пенсії залишався незмінним, та складав 7207,23 грн.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі №240/18017/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 шляхом застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1, 14. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2022 шляхом застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1, 14 з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Наведене рішення суду набрало законної сили 30.01.2023.

01.02.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про виконання рішення суду від 06.12.2022 у справі №240/18017/22, у якій просив донарахувати всю суму індексації та здійснити її виплату при черговій виплаті пенсії.

Однак, ГУ ПФУ в Житомирській області залишив заяву позивача без задоволення, виплату пенсії здійснив у незмінному з 2014 року розмірі - 7207,23 грн, без виплати індексації пенсії, компенсації за своєчасно невиплачену пенсію та 3% річних.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щодо вимог про виплату індексації пенсії, суд зазначає наступне.

Позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та до 01.03.2023 отримував пенсію по інвалідності, розмір якої було обчислено відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі №240/18017/22 було зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити з 01.03.2022 перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1, 14, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до п.13 Розділу XV Закону України 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) у разі якщо особі призначено пенсію, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до вищезгаданого Закону, не переглядається. Індексуються такі пенсії у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини 2 статті 42 Закону №1058-IV.

ГУ ПФУ в Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі №240/18017/22 ОСОБА_1 з 01.03.2022 проведено перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1, 14, в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Відповідно до п.4 Розділу XV Закону №1058-IV у разі, якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Оскільки після перерахунку на виконання вказаного рішення суду розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону №1058-IV став меншим, тому 20.01.2023 винесено рішення щодо продовження виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» у попередньому розмірі.

Відповідно до п.2 ст.42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124, якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону №1058-IV, є більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Закону України "Про державну службу", перерахунок проводиться автоматично, без звернення особи, за матеріалами пенсійних справ.

Після проведення перерахунку у зв`язку з індексацією пенсій з 01.03.2023 розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_1 обчислений відповідно до Закону №1058-IV став більшим. З 01.03.2023 позивачча переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV.

Таким чином, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі №240/18017/22 виконано в межах і спосіб, передбачений чинним законодавством.

Визначена позивачем сума недонарахованої пенсії за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 у розмірі 12108,12 грн є безпідставною, оскільки ГУ ПФУ в Житомирській області на виконання рішення суду від 06.12.2022 у справі №240/18017/22 здійснило нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 із виплатою індексації. Розмір пенсії залишився незмінним через те, що позивач перейшов з одного виду пенсії на інший.

Щодо позовних вимог про стягнення компенсації за своєчасно невиплачену пенсію, суд зазначає, що оскільки встановлено, що ГУ ПФУ в Житомирській області повністю на виконання рішення суду здійснило нарахування і виплату пенсійних виплат, то зобов`язання здійснення виплати компенсації є безпідставним.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних, то суд зазначає наступне.

Стаття 625 Цивільного кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором аби законом.

Аналізуючи наведену статтю, вбачається, що грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена статтею 625 Цивільного кодексу України, передбачають договірні правовідносини.

Слід зазначити, що між позивачем та ГУ ПФУ в Житомирській області договірних відносин не існувало.

Відповідно до частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України цивільне законодавство не застосовується до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, потрібно враховувати, що передбачена ст.625 Цивільного кодексу України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Отже, зазначена позивачем стаття 625 Цивільного кодексу України не регулює правовідносини між позивачем та відповідачем, тому не може застосовуватись судом до даного предмету спору, та як наслідок позовні вимоги у вказаній частині також задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 33500,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Зі змісту цієї норми випливає, що основною умовою такого розгляду є те, що моральна шкода повинна бути заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки у ході судового розгляду справи не встановлено, що діями чи бездіяльністю відповідача права чи законні інтереси ОСОБА_1 були порушені, тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою та безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін