Справа № 440/10750/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10750/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просила:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення № 66 від 26.05.2023 Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області щодо відмови в призначенні пенсії та зарахуванні пільгового стажу на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати з 19.05.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 № 1788-ХП Про пенсійне забезпечення (в редакції згідно до пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року) зарахувавши періоди роботи з 21.01.2000 по 01.02.2002, з 05.05.2004 по 30.09.2004 та з 03.11.2004 по теперішній час на посаді сестри медичної інфекційного відділення Комунального підприємства Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради () до пільгового стажу за Списком № 2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки позивач на час звернення за призначенням пенсії досягла віку 54 років, мала страховий стаж роботи 38 років, у тому числі на роботах за списком № 2 21 рік 11 місяців 12 днів, що підтверджено довідкою Комунального підприємства «Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради», копіями наказів про атестацію робочих місць, тому набула право на призначення пенсії у відповідності до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач у відзиві на позовну заяву /а.с. 42 43/ проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, вказуючи, що необхідними умовами для забезпечення права особи на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці. До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно пільгової довідки № 115 від 28.02.2020, оскільки атестовано робоче місце медсестри палатної інфекційного відділення, а в довідці вказано, що заявниця працювала сестрою медичною інфекційного відділення, а довідка № 1500 від 16.05.2023 не була завірена печаткою, тому Управлінням правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с. 31/.

Ухвалою суду від 21.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про залучення до участі у справі Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а також витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області належним чином засвідчені копії заяви ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) від 19.05.2023 про призначення пенсії та доданих до неї документів /а.с. 49/.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 , копія якого наявна у справі /а.с. 10/.

19.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до Гребінківського об`єднаного управління ПФУ із заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, яка прийнята і зареєстрована 19.05.2023 за № 823 /а.с. 56/.

До заяви, зокрема, додано копії: диплому НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_2 /а.с. 54/, трудової книжки НОМЕР_4 /а.с. 61 64/; наказів по Пирятинській ЦРЛ № 30 від 04.01.2017 «Про проведення атестації робочих місць із шкідливими умовами праці» /а.с. 59/, № 52 від 17.01.2017 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 57, зворот/, № 53 від 24.01.2022 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 58/, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.05.2023 № 1500 /а.с. 58, зворот/; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.02.2020 № 115 /а.с. 66, зворот/.

Вказану заяву позивача від 19.05.2023 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яким прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 26.05.2023 № 66 /а.с. 45 46/.

Зазначеним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду документів, доданих до заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області констатовано, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 30.06.1987 та навчання згідно диплому лт № 901449 від 01.07.1987, оскільки відсутнє підтвердження прізвища ОСОБА_3 ; до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно пільгової довідки № 115 від 28.02.2020, оскільки атестовано робоче місце медсестри палатної інфекційного відділення, а в довідці вказано, що заявниця працювала сестрою медичною інфекційного відділення, довідка № 1500 від 16.05.2023 не завірена печаткою.

Не погодившись із діями відповідача та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 26.05.2023 № 66, позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закону України №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

У свою чергу згідно з пунктом б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 5 листопада 1991 року (далі Закон № 1788-ХІІ) в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, статтю 13 Закону № 1788-ХІІ викладено в іншій редакції, зокрема, пунктом б зазначеної статті передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок № 383), встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктами 4, 4.1 Порядку № 383 визначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

За змістом пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно із cтаттею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що умовами для призначення жінці пільгової пенсії за віком за Списком 2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, є: 1) досягнення 50-річного віку; 2) зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці; 3) наявність страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; 4) проведення атестації робочих місць.

При цьому у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, оскільки наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ та Закону № 1058-ІV в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах, а також загального страхового стажу підлягає розв`язанню шляхом застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для особи .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Наведений підхід узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.05.2023 № 66 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 24 роки 2 місяці 12 днів, пільговий стаж - 0 років 0 місяців 0 днів.

При цьому за результатами розгляду документів, доданих до заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 30.06.1987 та навчання згідно диплому лт № 901449 від 01.07.1987, оскільки відсутнє підтвердження прізвища ОСОБА_3 ; до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно пільгової довідки № 115 від 28.02.2020, оскільки атестовано робоче місце медсестри палатної інфекційного відділення, а в довідці вказано, що заявниця працювала сестрою медичною інфекційного відділення, довідка № 1500 від 16.05.2023 не завірена печаткою.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд виходить з такого.

Із трудової книжки позивача НОМЕР_4 /а.с. 61 64/ слідує, що позивач з 21.01.2000 по 01.02.2002, з 05.05.2004 по 30.09.2004, з 03.11.2004 і по час звернення із заявою про призначення пенсії (19.05.2023) працювала медсестрою інфекційного відділення Пирятинської центральної районної лікарні, яка 27.12.2018 перетворена на Комунальне підприємство «Пирятинська центральна районна лікарня» Пирятинської районної ради, яке у свою чергу з 23.10.2020 змінило найменування на Комунальне підприємство «Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради».

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.02.2020 № 115 /а.с. 66, зворот/, виданою Комунальним підприємством «Пирятинська центральна районна лікарня» Пирятинської районної ради, засвідчено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на КП «Пирятинська ЦРЛ» Пирятинської районної ради за період з 21.01.2000 по 01.02.2002, з 05.05.2004 по 30.09.2004, з 03.11.2004 по теперішній час, виконувала обов`язки сестри медичної інфекційного відділення за професією сестри медичної інфекційного відділення, що передбачена Списком № 2, розділ 24 (Постанова КМУ від 24.06.2016 № 46).

Суд враховує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 162 від 11.03.1994 (чинної до 16.01.2003) до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, було включено робітників, які безпосередньо обслуговують хворих: у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах: середній медичний персонал, молодший медичний персонал (підпункт 2260000а пункту 54б розділ XXІV).

Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", чинною до 03.08.2016, затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пункт 24а розділу XXIV якого включав працівників, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах: молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, молодші спеціалісти з медичною освітою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, чинною на час розгляду справи, затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до якого також включено працівників, які безпосередньо обслуговують хворих: у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині (розділ XXIV).

Номенклатурою спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою, яка є додатком № 1 до Положення про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.11.2007 N 742, передбачено, зокрема, спеціальність - «Сестринська справа».

Пунктом 4.10. Положення № 742 визначено, що молодші спеціалісти з медичною освітою, що працюють на посадах сестер медичних усіх найменувань (крім сестер медичних операційних та сестер медичних - анестезистів), проходять атестацію за спеціальністю "сестринська справа".

Суд акцентує увагу на тому, що пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Наказом по Пирятинській ЦРЛ № 52 від 17.01.2017 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 57, зворот/ підтверджено право на пільги і компенсації, в тому числі, на пільгове пенсійне забезпечення по віку відповідно до вимог чинного законодавства, при умові виконання робіт на повну ставку на робочих місцях, зокрема, сестри медичної інфекційного відділення за списком № 2.

Наказом КП «Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради» № 53 від 24.01.2022 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 58/ також підтверджено право на пільги і компенсації, в тому числі, на пільгове пенсійне забезпечення по віку відповідно до вимог чинного законодавства, при умові виконання робіт на повну ставку на робочих місцях, зокрема, сестри медичної інфекційного відділення за списком № 2.

Стосовно наказів по Пирятинській ЦРЛ № 14 від 06.03.1997 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 22/, № 25-а від 06.03.2002 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 23/, № 47 від 09.02.2007 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 24/, № 71 від 09.02.2012 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 25/, якими підтверджено право на пільги і компенсації, в тому числі, на пільгове пенсійне забезпечення по віку відповідно до вимог чинного законодавства, при умові виконання робіт на повну ставку на робочих місцях, зокрема, сестри медичної палатної інфекційного відділення за списком № 2, суд зазначає таке.

До Списків N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинних на час трудової діяльності позивача, було включено робітників, які безпосередньо обслуговують хворих: у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах.

Перелік таких робітників охоплював медичних сестер (як середній медичний персонал згідно з постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 та як молодших спеціалістів з медичною освітою згідно з постановами КМУ від 16.01.2003 № 36, від 24.06.2016 року № 461).

Листом-роз`ясненням Міністерства праці України від 04.12.1996 № 06/1-4088 «Про деякі питання, пов`язані з визначенням пільгових пенсій», Міністерство праці разом із Міністерством охорони здоров`я України розглянули питання, пов`язані з визначенням пільгових пенсій середньому і молодшому медичному персоналу, який безпосередньо обслуговує хворих, по Списку № 2, розділу XXIV і визначили, «що безпосереднє обслуговування хворих» - це робота, виконання якої здійснюється в умовах контакту медичного працівника і пацієнта: виконання діагностичних і лікувальних процедур, заходів по догляду за хворими, створювання відповідного лікувально-оздоровчого режиму відповідно до кваліфікаційних вимог за посадою.

Додатком № 1 цього листа Мінпраці № 06/1-4088 перераховано види діяльності середнього медичного персоналу, які відносяться до безпосереднього обслуговування хворих у лікувально-профілактичних установах, відділеннях, кабінетах, що передбачено розділом XXIV Списку № 2: прийом хворих у вказаних розділом установах; проведення ін`єкцій, маніпуляцій, процедур (лікувальних і діагностичних); контроль за лікувально-оздоровчим режимом; забор безпосередньо у хворих матеріалу для обстеження; проведення обезболювання, догляд інфекційних та туберкульозних очагів, а також зазначено, що згідно Державного Класифікатора професій, затвердженого наказом Держстандарту України від 27 липня 1995 р. N 257 ( v0257217-95, va257217-95, vb257217-95 ), до цієї категорії працівників відносяться посади: фельдшера - код КП 3221; фельдшера - лаборанта - КП 3229; сестра медична - КП 3231; сестра медична з масажу - КП 3226; сестра медична операційна- КП 2230,2; сестра медична - анастезист - КП 2230.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110 (далі Інструкція № 58), записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Державним класифікатором професій України ДК 003-95, затвердженим наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 27.07.1995 року № 257 (який втратив чинність 01.04.2006 та був чинний на момент прийняття позивача на роботу), не було визначено конкретних назв професій та посад молодшого та середнього медичного персоналу, а зазначено загальну посаду «сестра медична», код 3231.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року № 301 встановлено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд зауважує, що назву посади позивача у трудовій книжці під час прийому на роботу зазначено з урахуванням Державного класифікатору професій України ДК 003-95, «медсестра інфекційного відділення», однак без дотримання вимог Інструкції № 58 в частині того, що якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Наказами по Пирятинській ЦРЛ № 14 від 06.03.1997 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 22/, № 25-а від 06.03.2002 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 23/, № 47 від 09.02.2007 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 24/, № 71 від 09.02.2012 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 25/, підтверджено право на пільги і компенсації, в тому числі, на пільгове пенсійне забезпечення по віку на робочому місці сестри медичної палатної інфекційного відділення, хоча Список № 2 не передбачав саме такої конкретної посади медичної сестри.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць відповідальність покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що посада сестри медичної інфекційного відділення, яку обіймала позивач за період з 21.01.2000 по 01.02.2002, з 05.05.2004 по 30.09.2004, з 03.11.2004 по час звернення із заявою про призначення пенсії, належить до посад, яка включена до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вказане робоче місце було атестовано наказом по Пирятинській ЦРЛ № 52 від 17.01.2017 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 57, зворот/, наказом КП «Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради» № 53 від 24.01.2022 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» /а.с. 58/, а за не проведення атестації в інші періоди відповідальність покладається на власника підприємства та не є підставою для позбавлення соціального захисту працівника.

Факт зайнятості позивача повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці засвідчено належним чином складеною довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.02.2020 № 115 /а.с. 66, зворот/.

При цьому підтверджений вказаною довідкою пільговий стаж становить більше 10 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо доводів відповідача у спірному рішенні про відсутність печатки у довідці № 1500 від 16.05.2023, суд зазначає, що відповідно до абзацу 4 пункту 1.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Судом встановлено, що органом Пенсійного фонду не повідомлялося письмово позивачу про необхідність подання додатково довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, завіреної печаткою, внаслідок чого позбавлено позивача можливості подати додаткові документи для підтвердження стажу та уточнення відомостей.

Позивач на день звернення із заявою про призначення пенсії досягла віку 50 років, а саме, мала 54 роки 4 місяці 18 днів.

Загальний страховий стаж позивача органом Пенсійного фонду визначено у 24 роки 2 місяці 12 днів, навіть без врахування періоду навчання згідно диплому лт № 901449 від 01.07.1987 з огляду на відсутність підтвердження прізвища ОСОБА_3 .

Отже, позивач відповідала усім умовам для призначення пільгової пенсії за віком за Списком 2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком, пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 у справі №175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 27.02.2019 у справі №423/3544/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

За таких обставин суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області № 66 від 26.05.2023 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.05.2023, з урахуванням висновків суду, зарахувавши періоди роботи ОСОБА_1 з 21.01.2000 по 01.02.2002, з 05.05.2004 по 30.09.2004 та з 03.11.2004 по час звернення із заявою про призначення пенсії на посаді сестри медичної інфекційного відділення Комунального підприємства Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради () до пільгового стажу за Списком № 2.

Суд враховує, що статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Отже, повноваження щодо призначення пенсії належить до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію є формою втручання у повноваження.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на те, що відповідачем не виконано усі умови, визначені законом для прийняття рішення про призначення пенсії, і з урахуванням висновків суду відповідач має повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити з 19.05.2023 та виплачувати пенсію задоволенню не підлягають.

Крім того, будь-яких протиправних дій відповідача, крім прийняття спірного рішення, судом не встановлено, тому позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача задоволенню не підлягають.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправне рішення ГУ ПФУ в Харківській області, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань вказаного суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61000 ) про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області № 66 від 26.05.2023 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.05.2023, з урахуванням висновків суду, зарахувавши періоди роботи ОСОБА_1 з 21.01.2000 по 01.02.2002, з 05.05.2004 по 30.09.2004 та з 03.11.2004 по час звернення із заявою про призначення пенсії на посаді сестри медичної інфекційного відділення Комунального підприємства Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради () до пільгового стажу за Списком № 2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол