Справа № 560/18395/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору №72975450 від 06.10.2023 року, яка була винесена старшим державним виконавцем Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єгоровою Оксаною Олександрівною.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з невірним визначенням суми виконавчого збору, з огляду на що просить суд її скасувати.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи на 25.10.2023.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце повідомленні належним чином.

Позивач 25.10.2023 року подав клопотання клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов, відтак відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

За ОСОБА_1 значиться податковий борг в розмірі 11234,04 грн.

На підставі податкової вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області №Ф-403-57-У від 19.07.2023 відповідачем відкрито виконавче провадження №72975450 від 06.10.2023.

Разом із постановою про відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єгоровою О.О., винесено постанову від 06.10.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №72975450, відповідно до якої постановлено стягнути з позивача виконавчий збір у розмірі: 11234,04 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою про стягнення виконавчого, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5, (далі - Інструкція) розробленою відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" і Закону України "Про виконавче провадження", яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України "Про виконавчі провадження" підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Спір у цій справі виник у зв`язку з невизначеністю правового застосування частини другої статті 27 Закону № 1404-VIII при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню (стягувач розрахував виконавчий збур у розмірі 100 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню).

Так, положення частини 2 статті 27 Закону № 1404-VIII зобов`язує державного виконавця визначити суму стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від суми, що підлягає примусовому стягненню.

Таким чином, стягнення суми виконавчого збору та винесення постанови про її стягнення, дає підстави прийти суду до висновку, що таке рішення є протиправним, оскільки при визначені розміру виконавчого збору відповідно до частини другої статті 27 Закону №1404-VIII розмір виконавчого збору розрахований в розмірі 100 відстоків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Суд зазначає, що Законом № 1404-VIII визначено чітке визначення розміру витрат виконавчого провадження, що не було дотримано у цій справі відповідачем.

Враховуючи встановлені у ході судового розгляду обставини справи та норми законодавства, які їх регулюють, суд дійшов висновку, що постанова старшого державного виконавця Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Єгорової Оксани Олександрівни від 06.10.2023 про стягнення виконавчого збору №72975450 винесена з порушенням норм Закону №1404-VIII, оскільки у відповідача були відсутні повноваження для винесення постанови про стягнення виконавчого збору з визначенням розміру більше ніж 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Враховуючи встановлену судом протиправність постанови про стягнення виконавчого збору № 72975450 від 06.10.2023, така підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

У позовній заяві також заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Щодо цієї вимоги суд зазначає та враховує наступне.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №300/941/19, від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

Разом з тим, позивач не надав документи, що свідчать про оплату гонорару, оформлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують витрати на правничу допомогу, тому, в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу необхідно відмовити.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єгорової Оксани Олександрівни про стягнення виконавчого збору від 06.10.2023 №72975450.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три ) грн. 60 (шістдесят копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 жовтня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Шепетівський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Героїв Небесної Сотні 46, м. Шепетівка, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, 30405 , код ЄДРПОУ - 34639183)

Головуючий суддя П.І. Салюк