Справа № 380/17890/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 рокусправа № 380/17890/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування протягом 36 дня на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 29 днів в розмірі 216 666, 67 гри та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 у в порядку, передбаченому Постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування протягом 36 дня на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 29 днів в розмірі 216 666, 67 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до довідки командира в/ч НОМЕР_1 про обставини травми від 24.01.2023 року № 957, солдат ОСОБА_1 12.09.2022 внаслідок ворожого обстрілу по позиціях в районі населеного пункту Тернові Поди, Миколаївської області отримав мінно-вибухову травму. У результаті отриманих травм позивач неодноразово проходив стаціонарне лікування у медичних закладах. У відповідь на адвокатський запит щодо виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 в/ч НОМЕР_1 було надіслано лист від 10.07.2023 № 9966, в якому на підтвердження перерахування вищезгаданої грошової винагороди було надано інформаційну довідку щодо виплат за період з травня 2022 року по квітень 2023 року. Зі змісту вищезгаданої довідки вбачається, що у лютому 2023 було здійснено виплату додаткової винагороди у розмірі 131591,53 грн. При цьому, серед інших видів грошового забезпечення ОСОБА_1 , нарахованого як у жовтні 2022 року, так і в інші періоди, жодним чином не зазначено про нарахування позивачу саме додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення. Відповідачем було порушено вищезгадані умови Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 та не було здійснено виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за поранення та перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення. Просив позов задовольнити.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник позову не визнав та зазначив наступне. Щодо виплати додаткової винагороди: ОСОБА_1 з 20.09.2022 по 18.10.2022 - знаходився на лікуванні; з 22.10.2022 по 19.11.2022 перебував у відпустці за станом здоров`я згідно довідки ВЛК. Додаткова винагорода за дані періоди виплачена 02.2023 року в наступних сумах: 20.09.2022 по 30.09.2022 - в сумі 25666,67 грн; з 01.10.2022 по 18.10.2022 - в сумі 58709,67 грн; з 22.10.2022 по 31.10.2022 - в сумі 4516,13 грн ???, хоча по розрахунках мало б бути 32258,06 грн; з 01.ll.2022p.no 19.11.2022р. - в сумі 44333,33 грн. Стверджує, що донарахування додаткової винагороди, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) в частині виплат додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн на місяць у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, військовослужбовцям, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) за вересень, жовтень та листопад 2022 року було здійснено у лютому 2023 року. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 4 серпня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки командира в/ч НОМЕР_1 про обставини травми від 24.01.2023 № 957, солдат ОСОБА_1 12.09.2022 року внаслідок ворожого обстрілу по позиціях в районі населеного пункту Тернові Поди, Миколаївської області отримав мінно-вибухову травму.

Довідкою гарнізонної ВЛК від 20.10.2022 № 5244 підтверджено, що остаточним діагнозом є вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин черевної стінки ліворуч та поперекової ділянки ліворуч проникаючого в черевну порожнину та позачеревного простору з наявністю сторонніх тіл (осколків). У вищезгаданій довідці вказано, що травма пов`язана з проходженням військової служби.

У результаті отриманих травм позивач неодноразово проходив стаціонарне лікування у медичних закладах.

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4629 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 13.09.2022 до 14.09.2022 з діагнозом: «мінно-вибухова травма. Непроникаюче поранення бокової стінки живота і поперекової області зліва». При цьому у вищезгаданому документі наголошується, що ОСОБА_1 «виписується дня подальшої евакуації у Воєнний госпіталь».

Згідно з випискою від 18.10.2022 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві Чорноморська лікарня Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з 14.09.2022 по 19.10.2022 з діагнозом: мінно-вибухова травма...» із зазначенням, що пацієнт перенапрявляється до Одеського військового госпіталю.

Загальна кількість днів стаціонарного лікування позивача, проведеного внаслідок отриманого поранення становить - 36 днів.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.10.2022 р. № 286, ОСОБА_1 надавалась відпустка для лікування у зв`язку з хворобою на 29 днів ( з 22 жовтня по 19 листопада 2022 року).

Позивач вважає, що відповідачем було порушено вищезгадані умови Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 та не було здійснено виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за поранення та перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, а військова частина НОМЕР_1 сумарно повинна була виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 216 666,67 грн.

Вирішуючи вказаний спір суд керується наступним.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальновідомим є факт введення воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні (продовженого указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/23 від 26.07.2023).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Частиною 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

До 31.01.2023 законодавством України була передбачена виплата військовослужбовцям додаткової винагороди щомісячно в розмірі 30 000 грн.

Міністр оборони України на виконання делегованих повноважень, які надані Урядом пунктом 2-1 Постанови №168, прийняв окреме доручення (рішення) від 23.06.2022 №912/з/29, далі також Рішення №912/з/29, яким врегулював порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України відповідно до Постанови №168. Рішення №912/з/29 підлягало застосуванню з 24.02.2022 по 31.01.2023.

Пунктом 2 Рішення №912/з/29 встановлено виплачувати на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

300 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Виплата зазначеної додаткової винагороди за минулий місяць здійснюється на підставі наказів командирів військових частини, які видаються до 5 числа місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункти 5, 6 Рішення №912/з/29).

Постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їхнім сім`ям під час воєнного стану" встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної комісії).

Суд встановив, що згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4629 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 13.09.2022 до 14.09.2022 з діагнозом: «мінно-вибухова травма. Непроникаюче поранення бокової стінки живота і поперекової області зліва». При цьому у вищезгаданому документі наголошується, що ОСОБА_1 «виписується дня подальшої евакуації у Воєнний госпіталь».

Згідно з випискою від 18.10.2022 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві Чорноморська лікарня Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з 14.09.2022 р. по 19.10.2022 р. з діагнозом: мінно-вибухова травма...» із зазначенням, що пацієнт перенапрявляється до Одеського військового госпіталю.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.10.2022 № 286 ОСОБА_1 надавалась відпустка для лікування у зв`язку з хворобою на 29 днів ( з 22 жовтня по 19 листопада 2022 року).

Отже сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 з 20.09.2022 по 18.10.2022 - знаходився на лікуванні; з 22.10.2022 по 19.11.2022 перебував у відпустці за станом здоров`я згідно довідки ВЛК.

Відповідач зазначає, що додаткова винагорода за дані періоди виплачена 02.2023 року в наступних сумах: 20.09.2022 по 30.09.2022 - в сумі 25666,67 грн; з 01.10.2022 по 18.10.2022 - в сумі 58709,67 грн; з 22.10.2022 по 31.10.2022 - в сумі 4516,13 грн ???, хоча по розрахунках мало б бути 32258,06 грн; з 01.ll.2022 пo 19.11.2022 - в сумі 44333,33 грн.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що на виконання вимог Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168, відповідач повинен був нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в розмірі 120 000 грн та додаткова винагорода за перебування і/ відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної комісії).

Однак суд зазначає, оскільки така додаткова винагорода не була нарахована відповідачем в розмірах відповідно до вимог вищевказаного законодавства, тому ефективним способом захисту буде зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 таку винагороду без зазначення конкретної суми. А у випадку, якщо б така додаткова винагорода була вже нарахована, тоді б можна було ставити питання про стягнення з відповідача конкретної суми такої винагороди.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування протягом 36 дня на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 29 днів підлягає до задоволення.

Оскільки суд задовольняє позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди тому відповідно частково підлягає до задоволення і похідна від первісної позовна вимога, а саме зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 у в порядку, передбаченому Постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування протягом 36 дня на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 29 днів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позову задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування протягом 36 дня на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 29 днів.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у в порядку, передбаченому Постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування протягом 36 дня на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 29 днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович