Справа № 400/11045/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 р. № 400/11045/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 49094, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецький район, Луганська область, 93404, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008,

про:визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії; скасування рішень від 11.02.2022 № 61, від 06.07.2022 № 49, від 21.10.2022 № 49 в частині,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про:

визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо несвоєчасного повідомлення позивачки про необхідність надання додаткових документів, необхідних для призначення пенсії за віком;

визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо вжиття заходів про складання Управлінням соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду та витребування раніше складеного Акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду позивачкою за інвалідом першої групи;

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії позивачці від 11.02.2022 № 61;

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії позивачці від 06.07.2022 № 49;

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови позивачці у призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії за віком з 29.01.2022;

скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії позивачці від 11.02.2022 № 61;

скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії позивачці від 06.07.2022 № 49;

скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.10.2022 № 49 в частині призначення пенсії за віком позивачці з 13.10.2022;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та нарахувати позивачці пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.01.2022, виплатити недоотриману пенсію за віком з 29.01.2022 по 13.10.2022, та провести перерахунок пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов позивачка обґрунтувала тим, що відповідачі зобов`язані були самостійно вжити своєчасно заходи щодо отримання додаткових документів, яких не вистачало у заявах позивачки про призначення їй пенсії. Оскільки відсутні докази вжиття ними таких заходів, тому це свідчить про передчасність і протиправність прийнятих рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначені пенсії позивачці. Крім цього, позивачка наголосила на тому, що у зв`язку з тим, що вона проживає на території, де проводились активні бойові дії, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зобов`язано було призначити їй пенсію з дня досягнення нею пенсійного віку 29.01.2022.

У відзивах на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечили проти позову і просили в його задоволенні відмовити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відзив від 19.09.2023 аргументувало тим, що позивачкою при зверненні до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії від 04.02.2022, 06.07.2022 і від 13.10.2022 подані всі необхідні документи, передбачені приписами Порядку № 22-1, для визначення права позивачки на призначення пенсії за віком на підставі частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), що, як наслідок, виключає обов`язок відповідачів повідомляти про необхідність надання додаткових документів. Тому вимога позивачки про визнання протиправною бездіяльності щодо несвоєчасного повідомлення її про необхідність надання додаткових документів, необхідних для призначення пенсії є безпідставною. Також відповідач зазначив, що оскільки із заявою про призначення пенсії за віком та доданих до неї документів позивачка звернулась до нього 13.10.2022, тобто після спливу тримісячного строку, встановленого частиною першою статті 45 Закону № 1058-IV, тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.10.2022 № 49 саме з 13.10.2022 їй призначено пенсію за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві від 03.10.2023 закецнтувало, у свою чергу, свої заперечення на тому, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженням відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у встановлений судом строк правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось.

25.09.2023 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив позивачки, в якій вона заперечила проти доводів, наведених у відзиві на позовну заяву від 19.09.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, навівши ті ж самі аргументи, що й позовній заяві.

07.09.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі її обставини в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Згідно з паспортом громадянина України позивачки 28.01.2022 їй виповнилось 60 років, та з 27.09.1988 вона проживає в місті Миколаєві Миколаївської області.

Відповідно до запису № 12 трудової книжки позивачки серія НОМЕР_1 від 29.08.1979 позивачку було звільнено 02.12.2000 із займаної посади згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України у зв`язку з необхідністю догляду за хворим інвалідом І групи.

У листі Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 04.07.2023 № 153 зазначено, що за інформацією управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району позивачка перебувала на обліку у відділі соціальних виплат управління з 04.12.2000 по 31.08.2001 та з 01.11.2001 по 30.06.2012, отримувала щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 . До листа додано копію акту перевірки факту догляду за особою з інвалідністю.

Позивачка є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.02.1962 серія НОМЕР_2 і свідоцтвом про шлюб від 23.04.1988 серія НОМЕР_3 .

04.02.2022 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, тобто коли йому вже виповнилося 60 років.

У зв`язку з тим, що призначення / перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивачки була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, яке 11.02.2023 прийняло рішення № 61 про відмову у призначенні пенсії. У цьому рішенні зазначено, що згідно з наданих документів та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивачки складає 16 років 01 місяць 27 днів, що не відповідає нормам статті 26 Закону. До загального стажу не зараховані періоди робіт, які зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки відсутня титульна сторінка, що є порушенням Інструкції.

30.06.2022 позивачка повторно звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком, за результатами розгляду якої Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення від 06.07.2022 № 49 про відмову у призначені пенсії. В цьому рішенні відповідач зазначив, що страховий стаж позивачки становить 28 років 08 місяців 10 днів, а для призначення пенсії відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний стаж становить 29 років. Період догляду за особою з інвалідністю з інвалідністю І групи або за пристарілим, який за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, або досяг 80-річного віку підтверджується довідкою органів соціального захисту населення про отримання (неотримання) допомоги.

13.10.2022 позивачка втретє звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про призначення їй пенсії за віком, за результатами розгляду якої Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийняло рішення від 21.10.2022 № 49 про призначення їй пенсії за віком з 13.10.2022.

Вважаючи такі дії відповідачів щодо розгляду її заяв про призначення їй пенсії за віком протиправними, і що вона має право на отримання пенсії за віком з 29.01.2022, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з абзацом сьомим частини першої статті 26 Закону № 1058-ІV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 26 Закону № 1058-ІV наявність страхового стажу, передбаченого частиною першою-третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначення пенсії.

Таким чином, право на призначення пенсії за віком мають особи, які досягли 60-річного віку з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року за наявності страхового стажу не менше 29 років.

Частиною першою статті 44 Закону № 1058-ІV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з абзацами чотири і п`ять пункту 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.2005 за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок № 22-1), у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон).

Абзацом восьмим пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абзац чотирнадцятий пункту 4.2 Порядку № 22-1).

Таким чином, орган Пенсійного фонду України, який прийняв заяву про призначення пенсії, зобов`язаний перевірити наявність всіх необхідних документів для призначення пенсії, а у разі їх недостатності повідомити заявника про те, які документи необхідно подати.

Тобто в органу Пенсійного фонду України, який безпосередньо приймає рішення за результатами розгляду заяв про призначення пенсії, відсутні повноваження щодо повідомлення заявників про те, які документи необхідно дооформити або додати.

Тому суд відхилив як необґрунтовані твердження позивачки про те, що внаслідок протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області і Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, що виразились у неповному розгляді поданих нею документів та неповідомленні її про їх недоліки.

Як наслідок, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області і Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині визнання протиправними відповідних їх дій та бездіяльності задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, суд встановив, що 04.02.2022 і 30.06.2022 позивачка зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявами про призначення їй пенсії за віком. Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не повідомляло позивачку про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів.

За результатами розгляду заяв позивачки про призначення пенсії за віком:

від 04.02.2022 Головне управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, яке 11.02.2023 прийняло рішення № 61 про відмову у призначенні, зазначивши, що до загального стажу не зараховані періоди робіт, які зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки відсутня титульна сторінка;

від 30.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення від 06.07.2022 № 49 про відмову у призначені пенсії у зв`язку з відсутністю довідки органу соціального захисту населення про отримання (неотримання) позивачкою допомоги по догляду за особою з інвалідністю І групи.

З наведеного слідує, що рішення про відмову у призначені позивачці пенсії за віком обумовлені відсутністю всіх необхідних документів, а саме відповідно:

титульної сторінки трудової книжки позивачки;

довідки органу соціального захисту населення про отримання (неотримання) позивачкою допомоги по догляду за особою з інвалідністю І групи.

У матеріалах справи відсутні будь-які документи, які свідчили б про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомляло позивачку про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів. Більше того, у відзиві на позовну заяву від 19.09.2023 Головне управління Пенсійного фонду України підтвердило факт неповідомлення позивачки, зазначивши, що вона подала всі необхідні документи, передбачені Порядком № 22-1.

З огляду на вищенаведене суд прийшов до висновку, що внаслідок протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що проявилась у неповідомлені позивачки про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів до її заяв від 04.02.2022 і 30.06.2022, були прийняті рішення про відмову в призначені пенсії за віком позивачці Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області від 11.02.2023 № 61 і Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.07.2022 № 49.

Відтак ці рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Водночас суд зазначає, що позовні вимоги позивачки про те, щоб визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо вжиття заходів про складання управлінням соціального захисту Миколаївської районної державної адміністрації Акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду та витребування раніше складеного Акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду позивачкою за інвалідом першої групи за своїм змістом є вужчими і повністю поглинаються змістом позовною вимогою про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо несвоєчасного повідомлення позивачки про необхідність надання додаткових документів, необхідних для призначення пенсії за віком. Тобто цією позовною вимогою позивачка конкретизує іншу позовну вимогу.

Що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити на нарахувати позивачці пенсію з 29.01.2022, суд вказує на таке.

Згідно з абзацами першим і другим пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пунктом 2 розділу ІІ Закону № 2981-ІХ установлено, що особам, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України та яким у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом, крім тих осіб, у яких строк звернення за призначенням відповідної пенсії сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсію призначено з дня звернення, за їх бажанням пенсія обчислюється з урахуванням положень підпункту 146.2 пункту 146 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзаців першого і другого положень підпункту 146.2 пункту 146 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Відтак у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування за бажанням особи пенсія за віком обчислюється з дня, що настає за днем досягнення такою особою пенсійного віку, за умови, що:

ця особа проживала на території, на якій ведуться (велися) бойові дії;

їй призначено пенсію за віком з дня звернення, що відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування;

строк для її звернення за призначенням пенсії не сплив станом на 24.02.2022, тобто якщо право на отримання пенсії за віком вона набула після 24.11.2021 (для осіб, які досягли пенсійного віку після 24.11.2021 право на звернення за призначенням пенсії сплив, враховуючи пункт 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV, після 24.02.2022).

Відтак у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування за бажанням особи, яка проживала на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, і якій призначено пенсію за віком з дня звернення, що відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, пенсія за віком обчислюється з дня, що настає за днем досягнення такою особою пенсійного віку.

Водночас законодавством не передбачено, що органи Пенсійного фонду України обчислюють пенсію за віком таких осіб з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, лише на підставі звернення, яке подано до них після набрання чинності Законом № 2981-ІХ, тобто після з 15.04.2023.

Тому суд, враховуючи статтю 3 Конституції України, прийшов до висновку, що органи Пенсійного фонду України зобов`язані обчислювати пенсію за віком вищенаведеним особам з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, на підставі звернення, яке подано як до набрання чинності Законом № 2981-ІХ, так і після.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023 і від 26.07.2023 № 451/2023 продовжено з 05 години 30 хвилин відповідно 26.03.2022 строком на 30 діб, з 25.04.2022 строком на 30 діб, з 25.05.2022 строком на 90 діб, з 23.08.2022 строком на 90 діб, з 21.11.2022 строком на 90 діб, з 19.02.2023 строком на 90 діб, з 20.05.2023 строком на 90 діб та з 18.08.2023 строком на 90 діб.

Отже, воєнний стан в Україні діє з 24.02.2022 до 15.11.2023.

Відповідно до підпункту 2.5 пункту 2 розділу І Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, Миколаївська міська територіальна громада з 26.02.2022 по 11.11.2022 відносилась до території активних бойових дій.

Таким чином, відповідно до абзаців першого і другого положень підпункту 146.2 пункту 146 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV для осіб, які проживали (проживають) на території міста Миколаєва, і які звернулися за призначенням пенсії в період дії воєнного стану в Україні за умови, що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року (тобто якщо право на цю пенсію вони набули після 24.11.2022), пенсія призначається за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

28.01.2022 позивачці виповнилося 60 років, що підтверджується її паспортом громадянина України.

Згідно з розрахунку пенсії за віком від 20.10.2022 страховий стаж позивачки становить 29 років 08 місяців 10 днів.

Отже, згідно з абзацом сьомим частини першої статті 26 і абзацами першим і другим пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV позивачка набула право на призначення пенсії за віком з 29.01.2022 (наступний день після досягнення пенсійного віку), оскільки 28.01.2022 вона досягла 60-річног віку і станом на цей день мала страховий стаж не менше 29 років.

Відповідно до паспорта громадянина України позивачка проживає з 27.09.1988 по теперішній час в місті Миколаєві Миколаївської області, на території якого з 26.02.2022 по 11.11.2022 велися активні бойові дії.

Тому згідно з підпункту 146.2 пункту 146 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсія за віком їй повинна бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 29.01.2022.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.10.2022 № 49 в частині призначення пенсії за віком позивачці з 13.10.2022 є протиправним.

Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (пункт 64 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява № 40450/04).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (пункт 95 рішення ЄСПЛ у справі «Аксой проти Туреччини» від 18.12.1996 (заява № 21987/93).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (пункт 101 рішення ЄСПЛ у справі «Джорджевич проти Хорватії» від 24.07.2012 (заява № 41526/10); пункти 36-40 рішення ЄСПЛ у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» від 06.11.1980 (заява № 7654/76). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Отже, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до другого речення частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 «Про судове рішення». Відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як вже суд встановив і зазначав вище, рішення відповідачів, прийнятих за результатами розгляду заяв позивачки про призначення їй пенсії, є протиправними.

Проте, позивачка просить суд лише їх скасувати (скасувати в частині).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Тому суд прийшов до висновку, про необхідність виходу за межі позовних вимог шляхом визнання протиправними і скасування:

рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії позивачці від 11.02.2022 № 61;

рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії позивачці від 06.07.2022 № 49;

рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.10.2022 № 49 в частині призначення пенсії за віком позивачці з 13.10.2022.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 04.09.2023 підтверджується понесення позивачкою судових витрат у розмірі 1073,60 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Оскільки цим рішенням позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: по 357,87 грн з кожного (?1073,60 : 3 = ?357,87).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 7, м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецький район, Луганська область, 93404; ) і Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, м. Дніпро, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 49094; ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо несвоєчасного повідомлення ОСОБА_1 про необхідність надання додаткових документів, необхідних для призначення пенсії за віком.

3. Визнати протиправними і скасувати:

рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії від 11.02.2022 № 61;

рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 06.07.2022 № 49;

рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.10.2022 № 49 в частині призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з 13.10.2022.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) призначити, перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) пенсію за віком з 29.01.2022 з урахуванням раніше виплачених сум.

5. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020; код за ) судовий збір у розмірі 357 (Триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 7, м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецький район, Луганська область, 93404; ) судовий збір у розмірі 357 (Триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.

8. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, м. Дніпро, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 49094; ) судовий збір у розмірі 357 (Триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.

9. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

10. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

11. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 25 жовтня 2023 року