Справа № 380/9450/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 рокусправа № 380/9450/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 42002, м. Тернопіль, майдан Волі, 3, ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області від 23.01.2023 року №70 про відмову у призначенні позивачці - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком, та вирішити питання про призначення пенсії за віком зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 18.08.1977 по 02.08.1979 на підприємстві «Львовский автобусный завод», з 08.07.1981 по 02.02.1983 на підприємстві «Столовая №35», з 02.02.1983 по 09.01.1984 на підприємстві «Львовский трест столовых учебных заведений», з 01.11.1994 по 12.12.1997 на Українсько-Великобританське спільне підприємство «НОТ», та з 10.01.1984 по 19.01.1984, з 21.11.1984 по 27.11.1984, з 02.11.1988 по 19.04.1989 періоду коли позивачка перебувала у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на таке. Позивачка 16.01.2023 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, Головним управлінням пенсійного фонду України у Тернопільській області протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком, з огляду на те, що за наданими документами до страхового стажу не зараховано періоди з 18.08.1977 по 02.08.1979 оскільки відсутній номер наказу на прийняття; з 08.07.1981 по 02.02.1983, оскільки дата переведення 02.02.1983 не відповідає даті наказу 23.12.1982; з 02.02.1983 по 09.01.1984, оскільки дата прийняття 02.02.1983 не відповідає даті наказу 23.12.1982 та містяться виправлення в номері наказу про прийняття, з 01.11.1994 по 12.12.1997 оскільки відсутній підпис відповідальної особи, яка здійснювала запис про звільнення з роботи та період догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3. Із прийнятим рішенням відповідача позивачка не згідна та вважає його таким що прийняте з порушенням законодавства України. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 08.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 29.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що за доданими документами не зараховано періоди з 18.08.1977 по 02.08.1979 оскільки відсутній номер наказу на прийняття; з 08.07.1981 по 02.02.1983, оскільки дата переведення 02.02.1983 не відповідає даті наказу 23.12.1982; з 02.02.1983 по 09.01.1984, оскільки дата прийняття 02.02.1983 не відповідає даті наказу 23.12.1982 та містяться виправлення в номері наказу про прийняття, з 01.11.1994 по 12.12.1997, оскільки відсутній підпис відповідальної особи, яка здійснювала запис про звільнення з роботи та період догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3. Наявний у позивачки страховий стаж становить 12 років 08 місяців 18 днів, що є недостатнім для призначення пенсії, оскільки необхідний страховий стаж становить 25 років. Відтак відповідачем правомірно відмовлено в призначені пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області станом на дату розгляду справи відзиву на позовну заяву не подало.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта.

Позивачка 16.01.2023 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Станом на момент звернення вік позивачки становив 63 роки.

За результатами розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення № 70 від 23.01.2023, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування підстави відмови у рішенні зазначено, що за результатами розгляду документів встановлено страховий стаж 12 років 08 місяців 18 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди з 18.08.1977 по 02.08.1979 оскільки відсутній номер наказу на прийняття; з 08.07.1981 по 02.02.1983, оскільки дата переведення 02.02.1983 не відповідає даті наказу 23.12.1982; з 02.02.1983 по 09.01.1984, оскільки дата прийняття 02.02.1983 не відповідає даті наказу 23.12.1982 та містяться виправлення в номері наказу про прийняття, з 01.11.1994 по 12.12.1997, оскільки відсутній підпис відповідальної особи, яка здійснювала запис про звільнення з роботи та період догляду за дітьми до досягнення ними триічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3; з 11.11.2004 по 02.04.2018, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком, позивачка звернулась до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Судом встановлено, що на момент звернення позивач досяг 63-річного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Відтак позивачці необхідно 20 років страхового стажу.

Спірними періодами у цій справі є зарахування до страхового стажу позивача періодів з 18.08.1977 по 02.08.1979, з 08.07.1981 по 02.02.1983, з 02.02.1983 по 09.01.1984, з 01.11.1994 по 12.12.1997 та з 10.01.1984 по 19.01.1984, з 21.11.1984 по 27.11.1984, з 02.11.1988 по 19.04.1989.

Щодо періодів роботи позивача з 18.08.1977 по 02.08.1979, з 08.07.1981 по 02.02.1983, з 02.02.1983 по 09.01.1984, з 01.11.1994 по 12.12.1997, суд зазначає таке.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку№637).

Аналізуючи нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд наголошує, що норми Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-XII).

При цьому суд звертає увагу на те, що положеннями Закону №1058 визначено, що підставою для призначення пенсії визначено виключно наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд враховує також те, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є, на переконання суду, виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.

Пунктом 2.2 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, що діяв до 29 липня 1993 року (надалі - Інструкція № 162) заповнення трудової книжки уперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовий книжці про приймання на роботу, переведенні на іншу постійну роботу або звільненні, а також про нагородження й заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 2.10 Інструкції № 162 врегульовано, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по-батькові (повністю, без скорочень чи зміни імені та по-батькові на ініціали) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

У відповідності до пункту 2.11 Інструкції № 162 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник власним підписом завіряє правильність внесення відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок здійснюється в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 6 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки робітників і службовців" (п. 8.1. Інструкції № 162).

Так, відповідно до пункту 18 Постанови Міністрів СРСР від 06 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" відповідальність за організацію робіт щодо ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, закладу, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, закладу, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, які дають йому право на призначення/перерахунок пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 (реєстраційний номер у РСР 72366973).

Матеріали справи не містять доказів того, що дані трудової книжки позивачки містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки, такі як відсутність номеру наказу на прийняття, виправлення в номері наказу про прийняття, відсутність підпису відповідальної особи, яка здійснювала запис про звільнення з роботи, не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означених періодів роботи позивача до стажу роботи, що враховується при призначенні пенсії.

Крім цього із долученої довідки від 16.02.2023 №01-ВК, виданої позивачці, підтверджено, що вона дійсно працювала в СП «НОТ» на посаді касира з 01.11.1994 по 12.12.1997.

Відтак періоди з 18.08.1977 по 02.08.1979, з 08.07.1981 по 02.02.1983, з 02.02.1983 по 09.01.1984, з 01.11.1994 по 12.12.1997, підлягають зарахуванню до страхового стажу.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивачки час догляду за дитиною з 10.01.1984 по 19.01.1984, з 21.11.1984 по 27.11.1984, з 02.11.1988 по 19.04.1989, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону №1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, тобто ті періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону № 1788-ХІІ та законодавством СРСР.

За приписами частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України передбачено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Пунктом 11 Порядку №637 врегульовано, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала. При цьому, вимоги про обов`язкову наявність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта чинним законодавством не передбачені.

Як підтверджено матеріалами справи, у період з 10.01.1984 по 19.01.1984, з 21.11.1984 по 27.11.1984, з 02.11.1988 по 19.04.1989 ОСОБА_1 не перебувала в трудових відносинах. Згідно з копіями свідоцтв про народження від 21.07.1982 та від 05.11.1986 позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дітей. З розписки-повідомлення, долученої до заяви про призначення пенсії від 16.01.2023, вбачається надання відповідачу копій свідоцтв про народження дитини № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .

Таким чином, відмова в зарахуванні до страхового стажу позивачки періоду, у якому позивачка здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з підстав відсутності документів, що підтверджують факт догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку, є протиправною.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які стосуються визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №70 від 23.01.2023, а тому відповідні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №70 від 23.01.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79000, Львівська область, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 18.08.1977 по 02.08.1979, з 08.07.1981 по 02.02.1983, з 02.02.1983 по 09.01.1984, з 01.11.1994 по 12.12.1997 та періоди з 10.01.1984 по 19.01.1984, з 21.11.1984 по 27.11.1984, з 02.11.1988 по 19.04.1989 до страхового стажу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79000, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком від 16.01.2023.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 42002, м. Тернопіль, майдан Волі, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 60 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан