Справа № 460/23020/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом
доДержавна установа "Городищенська виправна колонія (№96)"
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання бездіяльності протиправною щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.02.2008 по 31.12.2022 наростаючим підсумком починаючи з лютого 2008 року, зобов`язання вчинення певних дій.
Ухвалою суду від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши клопотання Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" про залишення позов без розгляду, суду необхідно зазначити наступне.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Позивач оскаржує бездіяльність щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.02.2008 по 31.12.2022 наростаючим підсумком починаючи з лютого 2008 року та зобов`язання провести нарахування та виплату сум грошового забезпечення.
Разом з тим, суд звертає увагу, що у вказаній постанові Верховного Суду предмет спору є визнання протиправною бездіяльність, яка полягає у не виготовленні та не направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та йому довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку розміру пенсії із 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 та зобов`язання вчинення певних дій.
Натомість предметом спору у даній справі є визнання бездіяльності протиправною щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.02.2008 по 31.12.2022 наростаючим підсумком починаючи з лютого 2008 року, тобто неповна виплата сум грошового забезпечення.
Крім того, Державна установа "Городищенська виправна колонія (№96)" у своєму клопотанні вказує на те, що позивач був звільнений зі служби 31.12.2022, і відповідно до грошового атестата № 22 позивач власноручно своїм підписом засвідчив, що дані які вказані у атестаті вважає достовірними.
Разом з тим, суд звертає увагу, що Згідно із ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній до 18.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Перебування особи на публічній службі є однією з форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю.
Таким чином, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком.
Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Згідно з п.1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Отже, запровадження на території України карантину було безумовною підставою для продовження строків, визначених ст.233 КЗпП України на строк дії такого карантину.
Разом із тим, згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином, право на звернення до суду військовослужбовців щодо виплати грошового забезпечення відповідно до положень ч.2 ст.233 КЗпП України (в редакції, чинній до 18.07.2022) не було обмежене будь-яким строком.
Натомість строк, визначений ч.1 ст.233 КЗпП України (в редакції, чинній з 19.07.2022), був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.
В даному ж випадку, спірні правовідносини виникли ще за попередньої редакції положень ст.233 КЗпП України, а отже до них підлягає застосуванню тримісячний строк звернення, який в силу п.1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" КЗпП України був продовжений на строк дії карантину та скінчився 30.06.2023.
З даним позовом позивач звернувся до суду 29.09.2023, шляхом надіслання позову через пошту, тобто з дотриманням трьохмісячного строку з дня закінчення карантину.
Отже, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду є безпідставним та не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.П. Зозуля