Справа № 420/8416/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/8416/23

Категорія: 111010000 Головуючий в 1 інстанції: Попов В. Ф.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування нарахувань із сплати єдиного внеску, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість зі сплати єдиного внеску;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби повернути ОСОБА_1 протиправно та безпідставно стягнуті грошові кошти у рамках виконавчого провадження № 68157882 від 14.01.2022 року у розмірі 4168 гривень 10 копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що з 15.11.2004 року вона була зареєстрована як фізична особа-підприємець. У 2005 році подавала заяву про припинення підприємницької діяльності, однак вона розглянута не була. При цьому, з часу подання цієї заяви підприємницька діяльність позивачкою не здійснювалась. з 01.04.2000 та по теперішній час працює у відокремленому підрозділі Запорізький район гідротехнічних споруд державного підприємства водних шляхів Укрводошлях на посаді матроса Б-401, а відтак обов`язку по сплаті єдиного соціального внеску як особи-підприємця в неї немає. У судовому порядку в межах справи № 420/3088/22 скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС в Одеській області № Ф-12843-53 У від 17.02.2020 року зі сплати єдиного внеску станом на 06 листопада 2021 року у сумі 29293,44 грн, у т.ч.: недоїмка 29293,44 грн. Проте, на виконання скасованої вимоги з позивачки стягнуто 4168,10 грн. Позивачка звернулась із заявою про повернення безпідставно стягнутих коштів, однак кошти повернути не були. Окрім того зазначає, що податковий орган продовжив нараховувати ЄСВ, який, на думку позивачки, підлягає скасуванню. Позовні вимоги просить задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано заборгованість ОСОБА_1 по єдиному соціальному внеску за період з 21.04.2020 року по 19.01.2021 року в сумі 8495,30 грн.

Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті грошові кошти в межах виконавчого провадження №68157882 від 14.01.2022 року в рахунок погашення заборгованості з єдиного соціального внеску у сумі 4168,10 грн.

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом вказано, що фізична особа-підприємець, яка застосовує загальну систему оподаткування і не є пенсіонером за віком або інвалідом, то вона не звільняється від обов`язку нараховувати та сплачувати ЄСВ на загальних підставах. Особи, які провадять господарську діяльність та одночасно є найманими працівниками, не звільняються від сплати єдиного соціального внеску за себе, оскільки це є різні бази оподаткування. Також вказує, що ініціювання закриття фізичної особи-підприємця є правом, а не обов`язком контролюючого органу.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2004 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, про що містяться відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до довідки відокремленого підрозділу Державного підприємства водних шляхів Укрводошлях Запорізький район гідротехнічних споруд №80/01-32 від 24.03.2023 року (а.с. 13), ОСОБА_1 працює матросом Б-401 відокремленого підрозділу Запорізький район гідротехнічних споруд Державного підприємства водних шляхів Укрводошлях з 01.04.2000 (наказ про прийняття на роботу від 01.04.2000 №56/л). Робота постійна з повним робочим днем.

Рішенням Одеського ОАС від 22.06.2022 року по справі № 420/3088/22, яке набрало законної сили 09.08.2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС в Одеській області № Ф-12843-53 У від 17.02.2020 року.

Скасована у судовому порядку вимога стосувалась боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 06 листопада 2021 року у сумі 29293,44 грн, у т.ч.: недоїмка 29293,44 грн.

Судом у межах адміністративної справи № 420/3088/22 було встановлено, що ОСОБА_1 протиправно нараховано єдиний соціальний внесок, оскільки вона у цей період була найманим працівником і відповідно відокремлений підрозділ Запорізький район гідротехнічних споруд державного підприємства водних шляхів Укрводошлях сплачувало за неї єдиний соціальний внесок.

Разом із тим, оскаржувана вимога була звернута до виконання і в межах виконавчого провадження №68157882, відкритого Білгород-Дністровським ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області, з ОСОБА_1 у примусовому порядку стягнуто 4168,10 грн, що підтверджується листами відповідача від 10.11.2022 року та 09.01.2023 року (а.с. 16, 19).

Відповідно до листа відповідача від 09.01.2023 року, в автоматичному режимі позивачці нараховано ЄСВ за період з 01.01.2017 року по 19.01.2021 року на загальну суму 37788,74 грн. За рішенням Одеського ОАС від 22.06.2022 року по справі № 420/3088/22 зменшено нарахування на суму 29293,44 грн. Сума заборгованості зі сплати ЄСВ за період з 21.04.2020 року по 19.01.2021 року складала 8495,30 грн. Станом на 09.01.2023 року заборгованість по ЄСВ складає 4327,20 грн, з яких 2127,20 грн за ІІІ квартал 2020 року та 2200,00 грн IVквартал 2020 року.

З огляду на встановлені судом обставини, з позивачки стягнуто грошові кошти в рахунок погашення боргу з ЄСВ в межах виконавчого провадження з виконання вимоги податкового органу, яку скасовано у судовому порядку та нараховано заборгованість по ЄСВ за період з 21.04.2020 року по 19.01.2021 року у сумі 8495,30 грн. При цьому, сума стягнутих у примусовому порядку коштів зарахована в рахунок погашення заборгованості за період з 21.04.2020 року по 19.01.2021 року, та залишок заборгованості у підсумку становить 4327,20 грн за ІІІ-IV квартали 2020 року.

Не погодившись з стягненням відповідачем коштів, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган протиправно не вжив заходів щодо повернення позивачці надмірно сплачених коштів по ЄСВ у сумі 4168,10 грн, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку встановлено нормами Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, передбачено, що платниками єдиного внеску є також: фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення підприємницької діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не врегульовано.

У рішенні від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19 Верховний Суд зазначив, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

За наслідками системного тлумачення норм права, Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.

В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Враховуючи, що у період, за який позивачці було нараховано зобов`язання зі сплати єдиного внеску вона одночасно була зареєстрована фізичною особою-підприємцем та перебувала у трудових відносинах з відокремленим підрозділом Запорізький район гідротехнічних споруд державного підприємства водних шляхів Укрводошлях, яке сплачувало за неї ЄСВ, що встановлено у судовому порядку в межах адміністративної справи №420/3088/22, у ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця відсутній обов`язок сплачувати ЄСВ у цей період, що вірно зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, нарахована сума заборгованості по ЄСВ за період з 21.04.2020 року по 19.01.2021 року у сумі 8495,30 грн є безпідставною та підлягає списанню, оскільки змін у трудовій діяльності позивачки не відбулось, вона і досі є найманим працівником.

Стягнуті у примусовому порядку з позивачки грошові кошти у сумі 4168,10 грн, які зараховані в рахунок погашення заборгованості по ЄСВ за період з 21.04.2020 року по 19.01.2021 року у сумі 8495,30 грн підлягають поверненню, як помилково стягнуті, що вірно зазначено судом першої інстанції.

В свою чергу, відповідно до вимог ч. 13 ст. 9 Закону № 2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

24.12.2021 набрав чинності Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 23.07.2021 № 417, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.09.2021 за № 1185/36807.

Пунктом 2 Порядку № 417 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (далі - Платник), надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску, в тому числі тих, які сплачені через єдиний рахунок.

Відповідно до п. 5 Порядку № 417 повернення коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на належний рахунок 3556;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій не на належний рахунок 3556;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на бюджетний рахунок за надходженнями;

4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Кодексом та іншими законами, на рахунок 3556;

5) виявлення технічної та/або методологічної помилки за сумами, які були зараховані на рахунок 3556 з єдиного рахунку.

Згідно з п. 6 Порядку № 417 повернення здійснюється на підставі заяви Платника про повернення коштів.

У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява про повернення коштів з рахунків 3556 (далі Заява) подається до територіального органу ДПС за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених коштів, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

Повернення єдиного внеску у випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, здійснюється відповідно до вимог ст. 43 Кодексу.

Заява може бути подана Платником до територіального органу ДПС в електронній формі через електронний кабінет та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

До Заяви Платник обов`язково додає копію розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок 3556 (до Заяви в електронній формі - електронну копію зазначеного документа). Копія цього документа завіряється Платником особисто.

Пунктом 9 Порядку № 417 визначено, що у разі надходження Заяви самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати надходження до територіального органу ДПС Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації та формує висновок про повернення коштів з рахунків 3556 (далі Висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку або приймає рішення про відмову у задоволенні Заяви.

Згідно з п. 13 Порядку № 417 на підставі Висновку та за умови наявності поточних надходжень за день на рахунку 3556 за відповідним символом звітності, у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його отримання самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію ведення бухгалтерського обліку, засобами системи дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» (далі система Казначейства) формує у встановленому порядку розрахунковий документ на повернення коштів з рахунку 3556, на який їх було сплачено, та подає його до відповідного головного управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві, Севастополі (далі - головне управління Казначейства). Головне управління Казначейства виконує розрахунковий документ територіального органу ДПС за рахунок поточних надходжень за день на відповідний рахунок 3556.

Отже законодавцем передбачена чітку процедуру для повернення надмірно або помилково сплачених сум єдиного внеску

Судом першої інстанції вказано, що позивачкою подано заяву від 20.10.2022 року про повернення безпідставно стягнутих коштів по ЄСВ та Головне управління ДПС в Одеській області листом від 10.11.2022 року фактично відмовило у повернення цих коштів. Доводи апеляційної скарги в цій частині рішення суду не зазначені та будь-яких заперечень не місять.

За таких обставин, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковий орган протиправно не вжив заходів щодо повернення позивачці надмірно сплачених коштів по ЄСВ у сумі 4168,10 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про помилковість застосування судом першої інстанції норм права, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки розгляд справи здійснений за правилами спрощеного позовного провадження, то постанова суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 24 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова