Справа № 420/27190/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
24 жовтня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дії, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
До суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1), Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач 2), ОСОБА_2 (далі відповідач 3), ОСОБА_3 (далі відповідач 4), в якому з урахуванням заяви від 19.10.2023 року просить:
- визнати протиправними дії посадової особи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , вчинені по відношенню до ОСОБА_1 , а саме вилучення його персональних даних та передача їх іншим особам та організаціям, як такі що отримані під впливом морального тиску,
- зобов`язати посадову особу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 утриматися від вчинення аналогічних дій відносно ОСОБА_1 та інших осіб в майбутньому.
- визнати протиправними дії посадової особи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , вчинені по відношенню до ОСОБА_1 , а саме вилучення його персональних даних, оригіналів документів та передача їх іншим особам та організаціям, як такі що отримані під впливом морального тиску,
- зобов`язати посадову особу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 утриматися від вчинення аналогічних дій відносно ОСОБА_1 та інших осіб в майбутньому.
- визнати протиправними дії відповідальних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені по відношенню до ОСОБА_1 , використання його персональних даних, та здійснення фіктивних дій з його документами, а саме внесення до військового квитку позначок і записів, проставлення штампів, печаток і підписів, що до його взяття на облік, про вилучення у нього мобілізаційного розпорядження та про вручення йому мобілізаційного розпорядження, зняття його з обліку, призов його в ЗСУ без його присутності в ІНФОРМАЦІЯ_2 , без проходження військо-лікарської комісії та вручення йому будь яких повісток
- зобов`язати відповідальних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 утриматися від вчинення аналогічних дій відносно ОСОБА_1 та інших осіб в майбутньому.
- визнати протиправними дії відповідальних посадових осіб військової частини НОМЕР_1 вчинені по відношенню до ОСОБА_1 , а саме використання його персональних даних, та здійснення фіктивних дій з його документами, а саме внесення до військового квитку позначок і записів, проставлення штампів, печаток і підписів, що до призначення на посаду та проходження служби,
- зобов`язати відповідальних посадових осіб військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення аналогічних дій відносно ОСОБА_1 та інших осіб в майбутньому.
- визнати протиправним та скасувати окремі положення індивідуального акту наказу Командира в/ч НОМЕР_1 від 21 травня 2023р. № 141 в частині його призначення на посаду командира мех. взводу мех. роти в/ч НОМЕР_1 .
- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - постанову військо лікарської комісії, на підставі якої був здійснений призов ОСОБА_1 в ЗСУ Тернопільським РТЦК та СП.
- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 виписане на ім`я ОСОБА_1 .
- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - рішення від 19 травня 2023р. Тернопільського РТЦК та СП про призов ОСОБА_1 в ЗСУ.
- зобов`язати відповідальних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 знищіти на усіх наявних носіях усі наявні персональні данні, що стосуються особисто ОСОБА_1 , як такі що отримані незаконно.
Ухвалою суду від 12.10.2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду та вказати обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів або докази дотримання строку звернення до суду, а також нової редакції позовної заяви, з дотриманням вимог статей 5 та 160 КАС України.
На виконання даної ухвали суду, 19.10.2023 року позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви з новою редакцією позову, а також заяву про поновлення строку звернення до суду.
Вирішуючи заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.
Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Як встановлено судом, позивач є військовослужбовцем, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , а тому даний позов поданий у спірних правовідносинах, що виникли, зокрема, в межах прийняття та проходження позивачем публічної служби.
Відтак, у даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року № 620/1982/19, від 04 грудня 2019 року у справі № 815/2681/17.
Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це підтверджений належними та допустимими доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Як вбачається зі змісту нової редакції позовної заяви, предметом оскарження у даній справі є дії та рішення відповідачів, які мали місце у травні 2023 року, проте до суду позивач звернувся лише у жовтні 2023 року, пропустивши тим самим місячний строк звернення до суду з даним позовом, що визнається позивачем.
Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку статтею 123 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Як вбачається зі змісту даної заяви, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач покликається на те, що про факти порушення своїх прав, свобод та інтересів йому стало відомо 22 травня 2023 р., тобто після повернення ОСОБА_3 військового квитка позивача. В подальшому позивача 23.05.2023 р. доправили на взводний опорний пункт, де в умовах бойової обстановки цілодобово виконував оборонний наказ до моменту вибуття у відпустку, а саме до 26 серпня 2023 р. Відтак перебування позивача в місцях розташування в/ч НОМЕР_1 ускладнили його можливість звернення до суду. В подальшому, будучи у відпустці та перебуваючи у морально та фізично виснаженому стані позивач направив свої зусилля на зустріч з родиною, яка перебуває на території Республіки Польща. 04 вересня 2023 року позивач звернувся за наданням міжнародного захисту на території Республіки Польща до Прикордонної служби міста Августів та на 11.09.2023 р. йому було призначено співбесіду. В подальшому, 12 вересня 2023 року позивач повідомив про це безпосереднього командира та командира в/ч НОМЕР_1 , та одночасно попросив надати відповіді на деякі питання та роз`яснення, що до деяких обставин, що мають відношення до суті позовних вимог. Проте, не отримавши відповіді прийняв рішення звернутися за захистом своїх прав до суду. Вищевказані обставини та відсутність юридичної освіти та українського юриста за місцем його проживання (Республіки Польща) вважає поважними причинами пропуску строків звернення до суду.
Надаючи правову оцінку доводам позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом та наявності підстав для його поновлення, суддя враховує наступне.
Щодо покликання позивача на те, що у період з 23.05.2023 по 26.08.2023 року він перебував в місцях розташування в/ч НОМЕР_1 , а відтак своєчасне звернення до суду було ускладнено, суддя приймаючи до уваги статус позивача, як учасника бойових дій та військовослужбовця, який на теперішній час проходить військову службу в ЗСУ, а також несення ним військової служби в умовах воєнного стану, що підтверджується наявними у справі доказами, вважає, що вказані обставини можуть свідчити про поважність причин пропуску строку звернення позивача до суду у період з 22.05.2023 по 25.08.2023 року.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для визнання поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду після вибуття позивача у відпустку до Республіка Польща згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 25.08.2023 № 240, починаючи з 26.08.2023 р.
За позицією позивача, перебуваючи у відпустці з 26.08.2023 р. він в першу чергу направив свої зусилля на зустріч з родиною, яка перебуває на території Республіки Польща, потім звернувся за наданням міжнародного захисту на території Республіки Польща до Прикордонної служби міста Августів. 12.09.2023 р. він звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 з метою надання відповідей на деякі питання та роз`яснення, які мають відношення до суті позовних вимог, проте не отримавши відповіді звернувся до суду.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
З огляду на вказане та враховуючи, що позивач до теперішнього часу не повернувся до в/ч НОМЕР_1 , суддя вважає, що з 26.08.2023 року по 05.10.2023 року позивач не мав об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду у місячний строк, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.
Щодо посилання позивача у заяві про поновлення строку на відсутність юридичної освіти та українського юриста за місцем його проживання (Республіки Польща), то вказані обставини не підтверджують об`єктивну неможливість подати позовну заяву у визначений КАС України строк. Юридична необізнаність не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 540/2097/18.
Труднощі в пошуку кваліфікованого спеціаліста для оформлення позовної заяви належним чином не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку в межах встановленого законодавством строку звернення до суду. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07 серпня 2018 року у справі №826/4213/18.
Проте, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовом не підтверджують об`єктивну неможливість чи ускладнення для позивача звернутись до суду з 26.08.2023 до 05.10.2023 року, а тому не можуть бути визнані поважними.
При цьому, суд враховує наданий до позову ОСОБА_4 від 12.09.2023 р., адресований командиру механізованої роти в/ч НОМЕР_1 та командиру в/ч НОМЕР_1 стосовно подій, з якими позивач пов`язує звернення до суду, однак зазначений рапорт та не отримання відповіді на нього не впливають на можливість своєчасного звернення позивача до суду протягом вищевказаного періоду.
Суд зауважує, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже суд дійшов висновку про те, що строк звернення до суду пропущений з причин, які виникли з волі позивача, а, отже, не є поважними. Жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутися за судовим захистом, позивачем не надано та судом не знайдено.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 123, яка кореспондується з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, якими зокрема, передбачено, якщо заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України, а зазначені у заяві від 19.10.2023 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суддя приходить до висновку про повернення позивачу позовної заяви згідно приписів ч. 2 ст. 123 КАС України.
Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,
Заяву ОСОБА_1 від 19.10.2023 року про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дії, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, разом з доданими документами повернути позивачу.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна