Справа № 380/12052/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 рокусправа № 380/12052/23

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Ящишин І.А.,

за участю:

представника позивача Швеця Д.Ю.,

представника відповідача Кульчицького М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про визнання незаконним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (місцезнаходження: 79010, м. Львів, вул. Личаківська, 26, код. ) (далі відповідач), в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону «Про результати службового розслідування за фактом не з`явлення вчасно на службу головного сержанта ОСОБА_1 » №136 від 28.04.2023 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що працює на посаді старшої медичної сестри головного сержанта клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військовомедичного клінічного центру Західного регіону. З 15.02.2023 по 06.04.2023 позивачка перебувала у відрядженні в смт. Олександрівка Донецької області, оскільки брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Після 08.04.2023 позивачка прибула із відрядження та приступила до виконання своїх службових обов`язків. Однак, 10.04.2023 наказом №116 «Про призначення службового розслідування за фактом не з`явлення вчасно на службу головного сержанта ОСОБА_1 », було проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли невиконанню військовослужбовцем службових обов`язків, а також встановлення ступеня вини старшої медичної сестри клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Центру головного сержанта Шеремети Л.С.

Зокрема, службовим розслідуванням встановлено, що на підставі рапорту начальника відділення персоналу та стройового Центру майора Іщенка О. головний сержант ОСОБА_1 при прибутті з відрядження надала документи згідно з якими мала прибути 07.04.2023, але прибула з запізненням, а саме 08.04.2023. Наказом №136від 28.04.2023 «Про результати службового розслідування за фактом не з`явлення вчасно на службу головного сержанта ОСОБА_1 » позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани за неналежне виконання обов`язків військової служби, що виразилось у невчасному з`явленні на службі без поважних причин в умовах воєнного стану, порушення вимог частини 1, 2, 6 статті 11, статті 12, статті 16, статті 49, частини 4 статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, статті 2, частини 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

ОСОБА_1 вважає оскаржуваний наказ незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, отримавши розпорядження вибути з відрядження 06.04.2022, позивачка виконала його у визначений час та прибула на службу вчасно, без наміру ухилятися від виконання службових обов`язків. Більше того, жодних інших окремих розпоряджень чи наказів, які б передбачували обов`язок з`явитися на службу у день прибуття з відрядження, немає та не було доведено до відома позивачки.

Також звертає увагу на те, що позивачка не мала наміру ухилятися від проходження військової служби. Ба більше, вона користується повагою своїх колег та партнерів, має бездоганну ділову репутацію, що підтверджується відповідними документами в додатках до позовної заяви, зокрема Подякою головному сержанту Шереметі Л.С. від 08.03.2023.

Ухвалою від 05.06.2023 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою від 26.06.2023 суддя продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №380/12052/23, встановлений ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2023, на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою від 24.07.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 08.08.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований таким. Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 №608 (зі змінами), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 за № 1503/31371, на підставі наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (далі - Центру) від 10 квітня 2023 №116 «Про призначення службового розслідування за фактом не з`явлення вчасно на службу головного сержанта ОСОБА_1 », заступником начальника Центру з морально-психологічного забезпечення - начальником групи морально- психологічного забезпечення підполковником Пантюшним В., проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли невиконанню військовослужбовцем службових обов`язків, а також встановлення ступеня вини старшої медичної сестри клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Центру головного сержанта ОСОБА_1 , чиї дії чи бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

В ході службового розслідування встановлено, що на підставі рапорту начальника відділення персоналу та стройового Центру майора Іщенка О. (вх. №974 від 08 квітня 2023 року) головний сержант ОСОБА_1 при прибутті з відрядження надала документи, згідно з якими мала прибути 07 квітня 2023 року, але прибула з запізненням, а саме 08 квітня 2023 року.

Вважає наведені позивачкою твердження та аргументи невірними, оскільки вони не відповідають вимогам Статутів Збройних Сил України та наказу Міністерства оборони України №105 від 20 лютого 2017 року, оскільки прибуття транспортного засобу було 07 квітня 2023 року о 08 годині ранку у м. Львів, отож прибути позивачці за місцем проходження військової служби у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, який розташований також у м.Львів у робочий день було цілком можливим. Проте, діючи умисно, ігноруючи Статути Збройних Сил України, всіх застережень з приводу недопущення порушень військової дисципліни в умовах воєнного стану та недотримання вимог відповідних нормативно-правових актів, проводячи час на власний розсуд, через особисту недисциплінованість, позивачка прибула на службу через 1 добу. А відтак позивачкою порушено вимоги нормативно-правових актів, згідно з якими дата прибуття на транспортному квитку має збігатися з датою прибуття військовослужбовця з відрядження згідно з наказом про відрядження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (по особовому складу) №16-РС від 18.02.2022 ОСОБА_1 призначено на посаду старшої медичної сестри, головного сержанта клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військовомедичного клінічного центру Західного регіону.

На підставі наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону №46 від 15.02.2023 позивачка відряджена в розпорядження командира угрупування сил і засобів Медичних сил «Слов`янськ» угрупування Медичних Сил Збройних Сил України, що підтверджується посвідченням про відрядження №146 від 15.02.2023.

Відповідно до наказу командира угрупування сил і засобів Медичних сил «Слов`янськ» №76 від 06.04.2023 ОСОБА_1 вибула зі складу сил і засобів, які приймали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання службових (бойових, спеціальних) завдань до місця постійної дислокації у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону 06.04.2023.

Згідно з наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону №98 від 08.04.2023 ОСОБА_1 прибула з відрядження та приступила до виконання службових обов`язків 08.04.2023.

На підставі наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 10 квітня 2023 №116 «Про призначення службового розслідування за фактом не з`явлення вчасно на службу головного сержанта ОСОБА_1 », заступником начальника Центру з морально-психологічного забезпечення - начальником групи морально- психологічного забезпечення підполковником Пантюшним В., проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли невиконанню військовослужбовцем службових обов`язків, а також встановлення ступеня вини старшої медичної сестри клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Центру головного сержанта ОСОБА_1 , чиї дії чи бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення. Результати службового розслідування оформлені актом службового розслідування від 28.04.2023.

Службовим розслідуванням встановлено таке.

На підставі рапорту начальника відділення персоналу та стройового Центру майора ОСОБА_2 (вх. №974 від 08 квітня 2023 року) головний сержант ОСОБА_3 при прибутті з відрядження надала документи, згідно з якими мала прибути 07 квітня 2023 року, але прибула з запізненням, а саме 08 квітня 2023 року.

Відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Центру полковника медичної служби Юр`євої Н., головний сержант ОСОБА_3 08.04.2023 прибула із відрядження та приступила до виконання своїх службових обов`язків.

Дата на транспортному квитку 000B4537-78FB-5F77-0001 (прибуття транспортного засобу до населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця) не збігається з датою прибуття військовослужбовця з відрядження згідно з наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (по стройовій частині) №98 від 08.04.2023.

Відповідно до п.7 Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 105 від 20 лютого 2017 року, днем прибуття відрядженого військовослужбовця до місця служби являється день прибуття з відрядження, а день прибуття з відрядження - день прибуття транспортного засобу до населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця.

У своїх письмових поясненнях від 20.04.2023 старша медична сестра клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Центру головний сержант ОСОБА_1 зазначила, що прибула із відрядження 07.04.2023, про що свідчить посадочний документ НОМЕР_2 - 78FB-5F77-0001 Дніпро-Головний - Львів, дата/час відправлення: 06.04.2023 о 14:30; дата/час прибуття: 07.04.2023 о 08:10. Однак, ОСОБА_1 прибула на службу та приступила до виконання своїх службових обов`язків 08.04.2023, так як вважала що 07 квітня ще перебувала у відрядженні. Вказувала на те, що в Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України не визначено коли саме військовослужбовець зобов`язаний приступити до виконання службових обов`язків після прибуття з відрядження.

Службовим розслідуванням встановлено неналежне виконання обов`язків військової служби, порушення військової дисципліни, що виразилось у невчасному з`явленні на службі без поважних причин, вчиненні в умовах воєнного стану.

Зокрема, своїми діями старша медична сестра клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Центру головний сержант ОСОБА_1 порушила вимоги ч.ч.1, 2, 6 ст.11, ст.12, ст.16, ст.49, ч.4 ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 2, ч.5 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

За результатами службового розслідування, наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону №136 від 28.04.2023 «Про результати службового розслідування за фактом не з`явлення вчасно на службу головного сержанта ОСОБА_1 » за неналежне виконання обов`язків військової служби, що виразилось у невчасному з`явленні на службі без поважних причин в умовах воєнного стану, порушення вимог частини 1, 2, 6 статті 11, статті 12, статті 16, статті 49 частини 4 статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, статті 2, частини 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старшу медичну сестру клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Західного регіону головного сержанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «догана».

Крім цього оскаржуваним наказом ОСОБА_1 позбавлено премії та додаткової винагороди за квітень 2023 року.

Не погоджуючись з вказаним наказом відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язки:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно з ч.4 ст.128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат зобов`язаний сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно з ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г)позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім,осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Суд встановив, що старша медична сестра клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Центру головний сержант ОСОБА_1 прибула із відрядження 07 квітня 2023 року, про що свідчить посадковий документ НОМЕР_2 - 78FB-5F77-0001 Дніпро-Головний - Львів, дата/час відправлення: 06 квітня 2023 14:30; дата/час прибуття: 07 квітня 2023 08:10. Однак, позивачка прибула на службу та приступила до виконання своїх службових обов`язків 08 квітня 2023 року. Вказане не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Позивачка вважає, що 07 квітня ще перебувала у відрядженні, посилаючись на Інструкцію про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої наказом МОУ 20.02.2017 № 105. Водночас відповідач вказує, що датою прибуття військовослужбовця з відрядження є дата, яка вказана на посадковому документі.

Надаючи оцінку доводам сторін суд керувався таким.

Інструкція про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 20.02.2017 № 105 (далі - Інструкція) визначає особливості направлення військовослужбовців Збройних Сил України у відрядження в межах України та механізм відшкодування витрат на відрядження.

Згідно з п. 2 Інструкції відрядження - направлення військовослужбовців Збройних Сил України (далі - військовослужбовці) за наказом командира (начальника, керівника) на певний строк в іншу місцевість для виконання службових завдань поза місцем постійної (тимчасової) дислокації військової частини (підрозділу).

Відповідно до п. 3 Інструкції рішення про направлення військовослужбовців у відрядження (за наявності бюджетних асигнувань) та відшкодування витрат на відрядження приймають: в апараті Міністерства оборони України - Міністр оборони України, перший заступник Міністра оборони України, заступник Міністра оборони України, державний секретар Міністерства оборони України, керівник структурного підрозділу Міністерства оборони України; у Генеральному штабі Збройних Сил України - начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України, перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України, заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України, керівник структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України; в інших органах військового управління - керівник органу військового управління або його заступник; у з`єднанні - командир з`єднання або його заступник; у військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях - командир (начальник, керівник) військової частини (військового навчального закладу, військового підрозділу вищого навчального закладу, установи, організації).

Рішення про направлення військовослужбовців у відрядження оформляється відповідним наказом, в якому зазначаються: пункт призначення; найменування військової частини (установи, організації), куди відряджається військовослужбовець; строк та терміни відрядження; мета відрядження.

На підставі наказу про направлення у відрядження військовослужбовцям оформлюється у встановленому порядку посвідчення про відрядження.

Відповідно до п. 7 Інструкції днем вибуття у відрядження вважається день відправлення поїзда, літака, автобуса або іншого транспортного засобу з населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця, а днем прибуття з відрядження - день прибуття транспортного засобу до населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця. У разі відправлення транспортного засобу до 24-ї години включно днем вибуття у відрядження вважається поточна доба, а з 00 годин і пізніше - наступна доба. Якщо станція, пристань, аеропорт розташовані за межами населеного пункту, де проходить службу відряджений військовослужбовець, у строк відрядження зараховується час, потрібний для проїзду до станції, пристані, аеропорту. Аналогічно визначається день прибуття відрядженого військовослужбовця до місця служби.

Дата на транспортному квитку (вибуття транспортного засобу з населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця) має збігатися з датою вибуття військовослужбовця у відрядження згідно з наказом про відрядження. Дата на транспортному квитку (прибуття транспортного засобу до населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця) має збігатися з датою прибуття військовослужбовця з відрядження згідно з наказом про відрядження.

Згідно посадкового документа 000В4537-78FB-5F77-0001 ОСОБА_1 прибула у Львів 07.04.2023 о 08:10.

Таким чином, оскільки прибуття транспортного засобу було 07 квітня 2023 року о 08:10 годині у м. Львів за місцем проходження військової служби позивачкою день прибуття її з відрядження до місця служби вважається 07.04.2023.

Відповідно до п.146, п.147 та п.148 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008, військовослужбовцям, які направляються у відрядження, видається посвідчення про відрядження встановленого зразка.

Під час прямування до місця відрядження та повернення з нього військовослужбовцям заборонено відхилятися від зазначеного у посвідченні про відрядження маршруту або здійснювати самовільні зупинки в проміжних пунктах.

Поважними причинами затримки військовослужбовця у відрядженні понад строки, зазначені в посвідченні про відрядження, є захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), що позбавили його можливості своєчасно повернутися з відрядження, стихійне лихо, інші надзвичайні ситуації. Причини затримки повинні бути підтверджені відповідними документами.

Відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Центру полковника медичної служби Юр`євої Н. та наказу №98 від 08.04.2023, головний сержант ОСОБА_1 прибула із відрядження та приступила до виконання своїх службових обов`язків 08.04.2023.

Позивачкою не надано доказів поважності причин затримки у відрядженні та не спростовано висновків службового розслідування та доводів відповідача про порушення нею норм Інструкції.

Підсумовуючи викладені обставини, суд зазначає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, за невчасне з`явлення на службі без поважних причин.

Враховуючи наведене, суд вважає оскаржуваний наказ правомірним та законним.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів в повному об`ємі правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ст.139 КАС України такі стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про визнання незаконним та скасування наказу - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 23.10.2023.

Суддя Р.І. Кузан