Справа № 140/32295/23
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

25 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/32295/23

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ковальчук В.Д., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Луцька міська рада, про визнання незаконними та скасування рішень, наказу, ордеру та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України, Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Луцька міська рада, про визнання незаконними та скасування рішення (номер та дата невідомі) Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в особі об`єднаної житлової комісії про надання ОСОБА_2 та членам його сім`ї житла для постійного проживання, серед виділених 37 квартир у м. Луцьку, а саме: квартири АДРЕСА_1 , відповідного наказу рішення (номер та дата невідомі) начальника Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким затверджено це рішення, та рішення (номер та дата невідомі) Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями про погодження надання ОСОБА_2 та членам його сім`ї, житла для постійного проживання, серед виділених 37 квартир у м. Луцьку, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; визнання незаконним та скасування ордеру рішення (номер та дата невідомі) на вселення до квартири для постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , який виданий Луцькою міською радою ОСОБА_2 та членам його сім`ї; зобов`язання Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надати квартиру та Міністерством оборони України погодити надання йому чи іншому черговику, який дійсно перебуває на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання та який є першим у відповідній черзі на отримання квартири, а саме: АДРЕСА_1 , яку незаконно надано ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як слідує з матеріалів позову, предметом розгляду у цій справі є законність рішень та наказу, якими надано та погоджено ОСОБА_2 та членам його сім`ї житло для постійного проживання, серед виділених 37 квартир у м. Луцьку, а саме: квартири АДРЕСА_1 , а також законність ордеру на вселення до цієї квартири ОСОБА_2 та членів його сім`ї.

Тобто даний спір у цій справі беззаперечно впливає на реалізацію третьою особою права на житло.

У позовній заяві позивач просить скасувати відповідні рішення, наказ та ордер у зв`язку із порушенням порядку черговості на отримання житла особами, які перебувають на обліку як військовослужбовці та члени їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов.

За своєю суттю такі позовні вимоги не можуть не зачіпати права на отримання житла третьою особою та членам його сім`ї, щодо яких прийняті такі рішення та наказ, а також видано ордер на їх вселення у спірну квартиру.

Такі правова ситуація зумовлює появу спору про право, вирішення якого, з огляду на коло суб`єктів та правову основу спору, віднесено до цивільного судочинства.

Подібну правову позицію було висловлено в постанові Верховного Суду 08 серпня 2019 року у справі №509/5278/14-а.

Спір, який стосується захисту права конкретної фізичної особи на житло не є публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

У цьому випадку той факт, що сторонами у справі є також суб`єкти владних повноважень, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на її думку, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки пов`язані з реалізацією права особи отримати житло, то такі спори відносяться до захисту цивільних (житлових) прав, незалежно від участі у справі суб`єктів владних повноважень як відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 757/37024/15-а.

Таким чином предмет даного спору зумовлений необхідністю вирішення питання щодо реалізації права третьої особи на отримання житла, проти якого заперечує позивач.

Спір у цій справі має приватноправовий характер, що унеможливлює його вирішення у порядку адміністративного судочинства. Спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на майно, тобто права цивільного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Ураховуючи наведене, слід дійти висновку, що спір у справі, що розглядається, не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Таким чином, даний спір не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися за нормами ЦПК України.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.06.2022 у справі №826/11318/17.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства, а може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 248, 256, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Луцька міська рада, про визнання незаконними та скасування рішень, наказу, ордеру та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук