Справа № 755/4066/22
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/4066/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

при секретарі - Назаровій І.В.,

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Вайнера О.Л.,

перекладача Салманова М.У.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу № 755/4066/22 за позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича, Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області третя особа: Заступник начальника відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Угро Олександра Сергійович про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вайнер О.Л. з позовом до Заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича, треті особи: Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області, Заступник начальника відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Угро Олександра Сергійович, про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Відповідно до заявлених позовних вимог просить суд визнати протиправною та скасувати постанову уповноваженої особи Заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича серії ПН МКМ № 010423 від 12.05.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 20.11.2021 позивач прибув до України в Київ через ПП «Бориспіль» з приватною метою. У січні 2022 року позивач звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області за отриманням посвідки на тимчасове проживання в Україні. 15.02.2022 р. позивач отримав рішення про відмову в оформлені посвідки на тимчасове проживання в Україні, у зв`язку з: «встановлення факту подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів». Як стало відомо пізніше, підставою для винесення вказаного рішення став лист ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області № м 010.8.1/6664-22 від 26.01.2022 р. на ім`я начальника управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Галині Кузнєцовій про те, що за результатами проведеної перевірки адреси: АДРЕСА_1 , яка була вказана заявником у заяві-анкеті іноземця виявлено не було, що було підставою про встановлення факту подання іноземцем неправдивих відомостей при звернені за оформлення посвідок на тимчасове проживання. Однак позивач зазначає, він проживає за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1 і саме цю адресу він вказав у заяві-анкеті. На думку позивача, працівники ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області помилково перевірили іншу адресу та на підставі отриманих помилкових даних відмовили йому в оформлені посвідки на тимчасове проживання в Україні. Позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Ромащенка С.О., однак на адвокатські запити рішення отримано не було. Після 24.02.2022 р. внаслідок активних бойових дій на території Києва та Київської області органи ДМС України припинили прийом громадян, з адвокатом зв`язку не було, а сам позивач, погано розуміючи українську мову, не зміг попасти до ДМС України за отриманням рішення. 12.05.2022 р. в районі залізничного вокзалу позивача затримали працівники ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, доставили у підрозділ ДМС за адресою: м. Києві, вул. Петропавлівська, 11 , де винесли рішення «Про примусове повернення з території України в країну походження або третю країну" із забороною в`їзду строком на 3 (три) роки, про що було проставлено у паспорті відповідні штампи та складено протоколи про адміністративну відповідальність. При цьому, позивачу відповідач не надав перекладача, не запропонував захисника, не роз`яснив прав та обов`язків та не надав копію самого рішення, не роз`яснив зміст рішення. Позивач вважає, що посадова особа відповідача, а отже субєкта владних повноважень дійшла хибного висновку при кваліфікації діям Позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесли незаконну постанову про притягнення його відповідальності, так як на стадії оформлення протоколу, збирання доказів та відібрання пояснень було грубо порушено права Позивача щодо користування послугами перекладача.

11.08.2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

29.09.2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва провадження по справі № 755/4066/22 було зупинено до набрання законної сили судового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/9632/22 за позовом громадянина Азербайджану ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

03.01.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва поновлено провадження у справі № 755/4066/22, призначено справу до розгляду на 20 лютого 2022 року.

20.02.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва провадження по справі № 755/4066/22 було зупинено до набрання законної сили судового рішення Шостого апеляційного адміністративного суду за результатами розгляду апеляційної скарги Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2022 у справі № 640/9632/22 за позовом громадянина Азербайджану ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

17.07.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва поновлено провадження у справі № 755/4066/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича, треті особи: Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області, Заступник начальника відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Угро Олександра Сергійович про визнання протиправними дій та скасування рішення та призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в Дніпровському районному суді м. Києва (м. Київ, вул. Пластова, 3) на 20 лютого 2022 року о 11 год. 00 хв.

10.08.2023 року до суду від представника позивача - адвоката Вайнера О.Л. надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області.

22 серпня 2023 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва залучено до участі у справі в якості співвідповідача Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області.

У судовому засіданні позивач у присутності перекладача Салманова М.У.О. та представник позивача - адвокат Вайнер О.Л. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач заступник начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Петров Д.В., представник відповідача ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області, а також третя особа: заступник начальника відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Угро О.С. у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Суд, вислухавши позивача у присутності перекладача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом установлено, що 12.05.2022 року відносно громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ №010445 за ч. 1 ст. 203 КУпАП. (а.с.77 (зв.))

Того ж дня заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області Петровим Д.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ №01423 від 12.05.2023 року, відносно громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. Копію даної постанови позивач отримав 16.05.2022 року, про що свідчить його особистий підпис (а.с.72)

За змістом вищевказаної постанови: «12 травня 2022 року о 14:00 за адресою: м.Київ, вул.Петропавлівська, 11 виявлено громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживає без документів на право проживання в Україні. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_1 ».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2022, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023, частково задоволено позовні вимоги громадянина Азербайджану ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, яким скасовано рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № 3631 від 09.02.2022 про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання та зобов`язано Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області повторно розглянути заяву-анкету № 100168548 від 20.01.2022 разом з поданими документами громадянина Азербайджану ОСОБА_1 про видачу посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, вищевказаним рішенням суду скасовано ухвалене відповідачем 09.02.2022 рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, яке в свою чергу стало підставою для винесення відповідачем заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області Петровим Д.В. відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ №01423 від 12.05.2023 року за проживання без документів на право проживання в Україні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону іноземцями та особами без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, є іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Відповідно до Угоди про взаємне визнання віз держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав від 09 жовтня 1992 року для громадян країн-учасниць СНД встановлено безвізовий порядок в`їзду.

В силу п.18 ч.1 ст. 1 зазначеного Закону документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні є посвідка на тимчасове проживання.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 15 статті 4 вказаного Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання передбачено Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251.

Відповідно до п.10 Порядку посвідка на тимчасове проживання видається строком до одного року з можливістю його продовження щоразу на один рік на підставі заяви іноземця чи особи без громадянства та документів, зазначених у підпункті 4 пункту 6 цього Порядку, які подаються до територіального органу або підрозділу Державної міграційної служби не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії посвідки.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно положень статті 222-2 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній незаконній) міграції,громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, законодавства про перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, про транзитний проїзд через територію України, а також питання щодо реєстрації місця проживання (статті 197-201, частина перша статті 203, статті 204, 205, 206).

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній(незаконній) міграції,громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. (ст. 10 КУпАП)

Іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. (ст. 16 КУпАП)

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 245 КУпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з вищевикладеного, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана виконати ряд дій, обов`язкове виконання яких в своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного рішення.

Згідно п. 2.6. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 825 від 28 серпня 2013 року, у разі коли особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не володіє мовою, якою ведеться провадження, протокол про правопорушення складається за участю перекладача. Перекладачем може бути особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою жестової мови (для спілкування з особами з вадами слуху).

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Перекладач зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України перекладачем є особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими.

Однак, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 010445 від 12 травня 2022 року вбачається, що позивач українську мову розуміє та просив розглядати справу про адміністративне правопорушення без його участі, про що у відповідних графах протоколу поставив свій підпис (а.с. 78).

Щодо тверджень позивача про не забезпечення йому права на професійну правничу допомогу, суд вважає таке.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 010445 від 12 травня 2022 року вбачається, що позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Однак, ані протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 010445 від 12 травня 2022 року, ані постанова про накладання адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 010423 від 12 травня 2022 року не містять даних про необхідність забезпечення позивачу права на професійну правничу допомогу, у тому числі власноручних записів про це його рідною мовою.

Крім того, підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначив, що у лютому 2022 року він звертався із заявою на отримання посвідки на тимчасове проживання в України, однак 09.02.2022 отримав відмову в її оформленні та в подальшому таке рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № 3631 від 09.02.2022 у судовому порядку було скасовано та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву-анкету № 100168548 від 20.01.2022 разом з поданими документами громадянина Азербайджану ОСОБА_1 про видачу посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням висновків суду. Окрім того, внаслідок збройної агресії в Україні запроваджено воєнний стан, що стало причиною як тимчасового припинення прийому громадян державними органами, так і їх роботи в цілому, зупинено строки надання адміністративних послуг суб`єктами їх надання, а тому відсутня вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Суд враховує той факт, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2022, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023, скасовано ухвалене відповідачем 09.02.2022 рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, яке в свою чергу стало підставою для винесення відповідачем заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області Петровим Д.В. відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ №01423 від 12.05.2023 року за проживання без документів на право проживання в Україні.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням роз`яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачами, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України факт порушення позивачем Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» з її та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За встановлених обставин суд приходить висновку про недоведеність факту умисного вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

За встановлених обставин, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 до Заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича, Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області, третя особа: Заступник начальника відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Угро Олександра Сергійович про визнання протиправними дій та скасування рішення повністю: Визнати протиправною та скасувати постанову уповноваженої особи Заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича серії ПН МКМ № 010423 від 12.05.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що за подання вказаної позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, тому суд приходить висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України "Про правовий статусі іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 9, 203, 222-2, 245, 246, 251, 254, 268, 274, 278, 280 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 825 від 28 серпня 2013 року, ст.ст. 2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича, Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області, третя особа: Заступник начальника відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Угро Олександра Сергійович про визнання протиправними дій та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову уповноваженої особи Заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича серії ПН МКМ № 010423 від 12.05.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, місцезнаходження: м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, ідентифікаційний .

Повний текст рішення складений 23 жовтня 2023 року.

Суддя :