Справа № 638/3804/23
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/3804/23
Провадження № 2-а/638/76/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом представника ОСОБА_1 адвоката Колісниченка Артура Сергійовича до Відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 252823 від 22 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Колісниченко А.С. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 252823 від 22 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В обґрунтування позову представник зазначає, що 22 квітня 2023 року позивач здійснював керування транспортним засобом «FORD EXPLORER» державний номерний знак НОМЕР_1 на трасі Н-09 (МУКАЧЕВЕ - РАХІВ - БОГОРОДЧАН).

Позивач рухався із повним дотриманням правил дорожнього руху зі швидкістю близько 50 км./год. У цей час автомобіль під керуванням позивача був зупинений співробітниками національної поліції.

Адвокат Колісниченко А.С. акцентує увагу, що автомобіль зупинено без жодних на те законних підстав. Працівники поліції, не зазначивши своїх повноважень та службових посвідчень, повідомили, що позивач порушив правила дорожнього руху перевищив дозволену для руху швидкість. ОСОБА_1 із вказаним категорично не погодився, оскільки рухався у повній відповідності з правилами дорожнього руху та попросив вказати, яким саме чином співробітники поліції нарахували йому саме таку швидкість дорожнього руху. Надалі працівники поліцій показали йому прилад для вимірювання швидкості дорожнього руху, який тримали у руках та який не був вмонтований відповідно до норм чинного законодавства.

У подальшому, на місці подій, без роз`яснення позивачеві його прав та обов`язків, без дослідження обставин справи про адміністративне правопорушення, без забезпечення позивачу права на адвоката, без встановлення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, його вини у чого вчиненні, без з`ясування наявності обставин що пом`якшують чи обтяжують покарання, без з`ясування обставин, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відносно Позивача складено оскаржувану постанову про накладення штрафу

Представник позивача акцентує увагу, що представники поліції позивачу не пред`явили службового посвідчення та документів, на підставі яких можна встановити їх особи, не роз`яснили позивачу права та обов`язки, свідків не допитано, відсутній відеозапис, який підтверджував би факт порушення позивачем правил дорожнього руху, постанова позивачу належним чином не зачитувалась, крім того, порушено право ОСОБА_1 мати адвоката (право на захист).

Представник позивача вказує, що всі зазначені вище процесуальні порушення призвели до неправильного з`ясування обставин справи та постановления незаконної та необґрунтованої оскаржуваної постанови. Крім того, через вказані вище недоліки оскаржувана постанова містить багато помилок, серед яких: не вказані відомості щодо посадової особи, яка її винесла (прізвище ім`я та по батькові, посада, ранг, звання тощо); неправильно вказана адреса реєстрації позивача (за вказаною у постанові адресою позивач не проживає та ніколи не проживав) тощо.

Враховуючи викладене, із діями відповідача категорично не погоджується, оскільки позивач правила дорожнього руху не порушував, їхав з повним дотриманням правил дорожнього руху, вимірювання швидкості руху автомобіля позивача вимірювалось із рук, а не вмонтованим належним чином способом, що призвело до неправильного визначення швидкості руху, із якої нібито рухався позивач; розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично не відбувався.

У зв`язку з вказаним, представник позивача зазначає,що постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, ОСОБА_1 через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи без його участі та його представика.

Належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що містяться у справі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

22 квітня 2023 року позивач здійснював керування транспортним засобом «FORD EXPLORER» державний номерний знак НОМЕР_1 на трасі Н-09 (МУКАЧЕВЕ - РАХІВ - БОГОРОДЧАН), у цей час автомобіль під керуванням позивача був зупинений співробітниками національної поліції.

У порушення частини другої статті 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, представниками Відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління Національної поліції в Івано-Франківській області не доведено факту правомірності зупинки транспортного засобу під керування позивача.

Суд констатує, що зазначені вище процесуальні порушення, що не спростовані відповідачем, призвели до неправильного з`ясування обставин справи та постановления необґрунтованої постанови. Крім того, оскаржувана постанова містить перелік помилок, серед яких: не вказано відомостей щодо посадової особи, яка її винесла (прізвище ім`я та по батькові, посада, ранг, звання тощо); неправильно вказана адреса реєстрації позивача (за вказаною у постанові адресою позивач не проживає та ніколи не проживав) тощо.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд доходить висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, неправомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові серії БАД № 252823 від 22 квітня 2023 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскільки жодних доказів у підтвердження вчинення правопорушення, окрім виключно самої оскарженої постанови, суду не надано, то і наявність самого правопорушення і вину ОСОБА_1 у його вчинені, суд вважає не доведеними, а оскаржену постанову такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до 62 Конституції України, ст.ст. 77, 243, 244, 246, 250 КАС України, ст.ст. 7, 222, 251, 258, 268, 276, 283 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Колісниченка Артура Сергійовича до Відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 252823 від 22 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 252823 від 22 квітня 2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 25 жовтня 2023 року.

Головуючий