Справа № 722/1949/23
Суддя: Унгурян С. В.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/1949/23
Номер провадження 2-а/722/11/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (м.Чернівці) Західного регіонального управління (м.Львів) Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що інспектором прикордонної служби вищої категорії - начальником 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тир Б) Пузанковим В.Л. винесено відносно нього постанову ЗхРУ № 006120 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 202 КУпАП.

Згідно тексту постанови: о 19 год 05 хв. 14.09.2023 року позивач перебував на відстані 3000 м. від лінії державного кордону на напрямку 0069 на території Вашківецької ОТГ Дністровського району Чернівецької області чим порушив вимоги п.п.1.1., 1.9 п.1 додаткових режимних обмежень, встановлених наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 31.03.2023 від № 682-АГ.

Водночас вказує на те, що вищевказана постанова про накладення адміністративного стягнення містить невірні відомості, щодо місця його перебування. Так, о 19 год 05 хв 14.09.2023 року позивач перебував у приміщенні відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою вул. Центральна, 79, м. Сокиряни Дністровського району Чернівецької області в присутності службових осіб ДПС, тобто одночасно перебувати в двох місцях він не міг, що також підтверджується квитком на автобус. Крім того, у врученому йому примірнику постанови про накладення адміністративного стягнення не зазначено у вчиненні якого адміністративного правопорушення його визнано винним, лише зазначено статтю 202 КУпАП в той час, як ця стаття складається з двох частин.

Зазначає, що порушувати прикордонний режим він не мав наміру, оскільки його висадили з автобусу і тут же підійшли прикордонники і внаслідок їхнього примусу він був змушений залишитися з ними та не зміг покинути прикордонну смугу самостійно. Також зазначає, що в прикордонну смугу я в`їхав з дозволу прикордонників, які перевірили його документи на першому пропускному пункті, а з автобуса висадили на другому пропускному пункті.

Враховуючи наведене,просив суд, визнати незаконною та скасувати постанову ЗхРУ №006120 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень та закрити провадження по справі. Крім цього просив, стягнути з 31 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича (м.Чернівці) Західного регіонального управління (м. Львів) (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 536,80 грн.

Ухвалою Сокирянського районного суду від 21.09.2023 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

10.10.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими та просив їх залишити без задоволення. При цьому зазначав, що на підставі ст. 20 Закону України «Про ДПСУ» підрозділам, військовослужбовцям, для виконання покладених на ДПСУ завдань надається право: розташовувати прикордонні наряди, пересуватися під час виконання службових обов`язків на будь-яких ділянках місцевості; вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень ДПСУ: / випадках та в порядку, передбачених законами України, розглядати справи про правопорушення, накладати стягнення або передавати матеріали про правопорушення на розгляд інших уповноважених органів виконавчої влади або судів; здійснювати адміністративне затримання осіб на підставах і на строки, визначені законами; здійснювати на підставах та в порядку, встановлених законодавством, візуальний огляд осіб, речей, товарів (вантажів), транспортних засобів (поверхнева перевірка), а так само особистий огляд затриманих осіб та огляд і в разі потреби, вилучення речей, що можуть бути речовими доказами або заподіяти шкоду життю і здоров`ю людини; запрошувати осіб до підрозділів ДПСУ для з`ясування обставин незаконного перетинання (спроби перетинання) державною кордон) України, порушення режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, а також інших правопорушень, розгляд справ про які віднесено до компетенції ДПСУ.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України «Про Державний кордон України-, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордон) України або до узбережжя моря, що охороняється органами ДПСУ; у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку що визначається КМУ встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт тощо.

Відповідач звертає увагу, що у своїх поясненнях позивач особисто підтверджує той факт, що він намагався незаконно перетнути державний кордон України. Крім того, згідно наданих пояснень громадянин України ОСОБА_1 , свою вину у спробі незаконного перетину державного кордону України визнає та готовий нести відповідальність за вказане правопорушення згідно чинного законодавства України.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач вважає, що в постанові про накладення адміністративного стягнення №006120 зазначено обставини вчинення адміністративного правопорушення громадянином України ОСОБА_1 , а саме: « 14.09.2023 о 19 год. 05 хв. на відстані 3000 метрів від лінії державного кордону України на напрямку 0069 прикордонного знаку на території Вашківецької ОТГ Дністровського району, Чернівецької області на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прикордонним нарядом «Контрольний пост» був затриманий громадяни України ОСОБА_1 за перебування в прикордонній смузі без відповідного дозволу начальника органу охорони державного кордону, чим порушив вимоги пп.1.1 та п.п. 1.0 1.9 п. 1 додаткових режимних, встановлених наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 31.03.2023року № 682-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень» виданого па підставі п.5 Положення про прикордонний режим затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 № 1147 та ст. 24 Закону України «Про державний кордон України», чим порушив прикордонний режим, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 202 КУпАП. Відповідальність за ст. 202 КУпАП передбачає собою не лише порушення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, на який опирається позивач, а й порушення прикордонного режиму, який розглядається саме в даному випадку. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Суб`єктом правопорушення є громадяни, у даному випадку громадянин України ОСОБА_1 . Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні прикордонного режиму, а саме не пред`явлення особою документів, що посвідчують особу, на підставі яких громадяни України можуть в`їжджати, перебувати, проживати, пересуватися в контрольованому прикордонному районі, що зазначено у Положенні про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ від 27 липня 1998 року № 1147. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини громадянина України ОСОБА_1 , яку він визнав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 202 КУпАП особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було роз`яснено її права, передбачені ч. 1 ст.63 Конституції України та ч. 1 ст. 268 КУпАП. Крім того, права особи зазначені па самому бланку протоколу про адміністративне правопорушення. Також, громадянину України ОСОБА_1 під час затримання було запропоновано надання безоплатної вторинної правової допомоги, однак останній відмовився від послуг захисника.

Згідно ст. 276 КУпАП справа розглядалась за місцем вчинення правопорушення, що відноситься до ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В день виявлення та припинення правопорушення 14.09.2023 року справа була розглянута інспектором прикордонної служби вищої категорії - начальником 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , за результатами розгляду якої винесено постанову по справі, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та згідно ст. 285 КУпАП негайно оголошено та вручено громадянину України ОСОБА_1 . Клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не заявляв.

Враховуючи вищевикладене, відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вважає, що громадянин України ОСОБА_1 перебував в контрольованому прикордонному районі без відповідних документів, чим порушив вимоги пунктів 7.10 Розділу «Порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі» Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ від 27.07. 1998 №1147, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.202 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що 14 вересня 2023 року інспектором прикордонної служби вищої категорії - начальником 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тир Б) Пузанковим В.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ЗхРУ № 006120, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за наступних обставин: 14.09.2023 р. о 19 год. 05 хв. на напрямку 0069 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів від лінії державного кордону України на території Вашковецької ОТГ Дністровського району Чернівецької області, було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який в`їхав до прикордонної смуги без відповідного дозволу начальника органу охорони державного кордону, чим порушив вимоги пп.1.1 п.1 та пп.1.9 п.1 додаткових режимних обмежень, встановлених наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 31.03.2023 року №682- АГ «Про затвердження додаткових тимчасових режимних обмежень» виданого на підставі п.5 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 року №1147 та ст. 24 Закону України «Про державний кордон України».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 202 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

При оголошені даної постанови, ОСОБА_1 був присутній. Зі змістом протоколу ознайомлений, доповнень та зауважень до протоколу не має, що підтверджується особистим підписом останнього датованим 14.09.2023 року.

При винесенні даної постанови документом, що посвідчує особу ОСОБА_1 , вказано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 06.05.2003 року, Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області. Про наявність інших дозвільних документів, не зазначено.

Не погодившись із даною постаново, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень (ст. 5 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підставою для притягнення будь-якої особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, який в свою чергу складається з чотирьох обов`язкових елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

За фактичними обставини даної справи про адміністративне правопорушення, позивачу інкриміновано перебування на напрямку 0069 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів від лінії державного кордону України на території Вашковецької об`єднаної територіальної громади Дністровського району Чернівецької області без відповідного дозволу начальника органу охорони державного кордону.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 202 КУпАП, а саме за порушення прикордонного режиму.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого цією статтею, полягає у порушенні прикордонного режиму або режиму у пунктах пропуску через Державний кордон України.

Державний кордон України - це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Ця діяльність провадиться в межах наданих їм повноважень шляхом вжиття комплексу політичних, організаційно-правових, дипломатичних, економічних, військових, прикордонних, імміграційних, розвідувальних, контррозвідувальних, оперативно-розшукових, природоохоронних, санітарно- карантинних, екологічних, технічних та інших заходів.

Правила прикордонного режиму встановлюється Положенням «Про прикордонний режим, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України» № 1147 від 27 липня 1998 року. Відповідно до пункту 7 Положення, громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Відповідно до пункту 10 Положення, особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку i державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

31.03.2023 року начальником НОМЕР_1 прикордонного загону видано наказ «Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень», якими в рамках додаткових тимчасових режимних обмежень пов`язаних з посиленням прикордонного режимах в межах Селятинської, Берегометської, Красноїльської, Чудейської, Петровецької, Сучевенської, Кам`янецької, Глибоцької, Тереблечанської, Тарашанської, Герцаївської, Ванчиковецької, Мамалигівської, Лівенецької, Кельменецької, Сокирянської, Вашковецької територіальних громад Чернівецького, Дністровського, Вижницького районів Чернівецької області, забороняється в`їзд осіб у визначену смугу місцевості вздовж державного кордону в тому числі з метою туризму, відпочинку, рибальства за винятком: осіб, які постійно або тимчасово проживають чи працюють в її межах, за умови наявності відповідних підтверджуючих документів; власників земельних ділянок, які знаходяться у межах смуги, за умови наявності у них відповідних підтверджуючих документів; осіб, що прямують транзитом з пунктів пропуску через державний кордон в інші райони; осіб, що надали письмове запрошення близьких родичів або яких зустрічають особисто особи, що постійно проживають у смузі.

При перевірці відповідних документів у позивача, уповноваженими особами прикордонного загону було виявлено наявність у ОСОБА_1 тільки паспорта громадянина України.

Долученим до матеріалів справи квитком на автобус № НОМЕР_4 , підтверджується, що ОСОБА_3 придбав квиток на рейс 12А , дата відправлення - 14.09.2023 року о 14 год.40 хв. по маршруту Чернівці-Вашківці, однак наявність у позивача квитка, тільки підтверджує його намір прибути до с.Вашківці Дністровського району Чернівецької області, яке розташоване в прикордонній смузі, і жодним чином не підтверджує мету з якою він прибув, та не надає йому права знаходитись у визначеній законом смузі місцевості вздовж державного кордону.

Будь- яких інших доказів, на підтвердження підстав перебування у прикордонній смузі чи наявності відповідного дозволу, на момент зупинки позивача, він не пред`явив.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 14.09.2023 року, які містяться в матеріалах справи, останній пояснив, що 14.09.2023 року був затриманий працівниками ДПСУ за спробу незаконного перетину державного кордону. Свою вину визнає та готовий понести відповідальність.

Свої заперечення винуватості позивач обґрунтовує тим, що розгляд справи відносно нього та винесення постанови проведено з порушенням процесуальних норм, зокрема вказує про те, що інспектором прикордонної служби при винесенні постанови не зазначено частину статті за якою накладається адміністративне стягнення, а також те, що на час винесення постанови він перебував у приміщенні відділу прикордонної служби «Сокиряни».

Фактично обставинами, на які посилається позивач у своєму позові, є непогодженням із діями відповідача. Проте, доказів, на підтвердження факту винесення оскаржуваної постанови з порушенням норм закону, у процесі судового розгляду не встановлено, позивачем не надано.

Відповідно до ст. 77 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Ч. 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи наведені норми права, взаємний та достатній зв`язок зібраних по справі доказів у їх сукупності та зважаючи на те, що відповідачем доведено обґрунтованість та правомірність прийняття оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Крім цього, суд звертає увагу, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року, який триває до теперішнього часу.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч.1, ч.2 ст.20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Суд також приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

За повідомленням Державної прикордонної служби України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Враховуючи наведене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи встановлену відсутність підстав для задоволення позовних вимог, відповідно до ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2,8-10,121,202,241-246,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Сокиряни» ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян

Повне судове рішення складено 26.10.2023 року.