Справа № 420/19478/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява , в якій позивачка просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо відмови у проведенні нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України - штаб-сержанта ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 , відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», починаючи з березня 2022 року;

- зобов?язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України провести нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України - штаб-сержанта ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 , відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім?ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», починаючи з березня 2022 року.

Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку з перебуванням судді Токмілової Л.М. у відпустці у період з 21.09.2023 року по 06.10.2023 року, суд здійснює розгляд справи після виходу з відпустки.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що її чоловік є військовослужбовцем, який в березні 2022 року, виконуючи бойове завдання, потрапив в полон, в якому знаходиться і досі. Стосовно нього відкрили кримінальне провадження за фактом дезертирства, яке згодом було закрито за відсутності складу кримінального правопорушення. Після закриття провадження, чоловіку позивачки продовжено військову службу та дію контракту, а також поновлено пільги і соціальні гарантії. Крім того, відповідачем у листі було повідомлено, що встановлено факт перебування її чоловіка у полоні. У червні 2023 року позивачка звернулася з письмовою заявою та необхідним пакетом документів до відповідача з проханням виплатити їй грошове забезпечення чоловіка, який перебуває в полоні. Відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті грошового забезпечення чоловіка позивачки без належного обґрунтування такої відмови. Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

04.10.2023 до суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає своє рішення правомірним з огляду на наступне. Згідно донесення начальника НОМЕР_1 прикордонного загону стало відомо, що чоловік позивачки близько 10.04.2022 в умовах воєнного стану, залишив військову частину НОМЕР_2 та зник у невідомому напрямку. По даному факту прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення - дезертирство. На підставі цього, штаб-сержанту ОСОБА_3 призупинено військову службу, припинено контракт на проходження військової служби, а також виплату грошового та інших видів забезпечення. За результатами досудового розслідування 26.12.2022 слідчим ДБР прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК. Відповідно, відповідачем продовжено військову службу та дію контракту, поновлено пільги та соціальні гарантії та зараховано у розпорядження за підпунктом 8 п.127 Положення № 1115/2009. З метою встановлення місцезнаходження військовослужбовця та визначення його статусу, відповідачем направлено запити до відповідних органів, за якими отримано інформацію, яка підтверджує перебування в полоні ОСОБА_2 , проте обставини, за яких він потрапив у полон, не встановлені (захоплений у полон чи здався у полон). Листом відповідача повідомлено, що прокуратурою продовжено досудове розслідування стосовно чоловіка позивачки за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 с. 408 КК. Прокуратурою скасовано постанову про закриття кримінального провадження. Відповідно, відповідачем скасовано пункти наказу стосовно продовження військової служби, дії контракту та поновлення пільг і грошового забезпечення. Виплата позивачці грошового забезпечення її чоловіка, у зв`язку з його перебуванням у полоні, не здійснювалася на підставі зазначених обґрунтувань. Вважають, що рішення прийнято правомірно, просять відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 19.10.2018 року.

ОСОБА_2 є військовослужбовцем на підставі укладеного контракту про проходження військової служби та проходить військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Східного регіонального управління ДПСУ у званні штаб-сержанта на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - механіка-водія першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до листа Територіального управління ДБР, розташованого у м.Краматорську від 12.04.2023 Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР у м. Краматорську здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000237, розпочатому 25.04.2022 Маріупольською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за фактом нібито дезертирства з боку інспектора прикордонної служби 2 категорії механіка-водія першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_2 ) штаб-сержанта ОСОБА_2 .

За результатами досудового розслідування, 26.12.2022 слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР у м. Краматорську Фесенко О.В. прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000237 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 277-ОС від 20.05.2023 штаб-сержанту ОСОБА_2 продовжено військову службу та дію контракту, поновлено пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців та зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону за підпунктом 8 пункту 127 Положення (коли більше десяти днів відсутні відомості про місцезнаходження військовослужбовця, - до повернення військовослужбовця до органу Держприкордонслужби (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ним військової служби) або до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим): Штаб-сержанта ОСОБА_2 , якому наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 28.05.2022 №159- ОС призупинено військову службу за контрактом, призупинено виплату грошового, здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення,з 25 квітня 2022 року. Поновити всі види забезпечення,з 25 квітня 2022 року. Зарахувати період призупинення військової служби з 25 квітня 2022 року по цей час до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також та до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання. Підстава: лист Державного бюро розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Краматорську від 04.05.2023 Ме12/3547-23-Вих. (від 18.05.2023 №3680-23-вх).

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 384-ОС від 14.07.2023 штаб-сержанта ОСОБА_2 зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону за підпунктом 9 пункту 127 (якщо військовослужбовець перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи перебуває у полоні як заручник або інтернована особа, - до його повернення): Штаб-сержанта ОСОБА_4 (П-027756), який перебуває у розпорядженні начальника І прикордонного загону за підпунктом 8 пункту 127 Положення (коли більше десяти днів відсутні відомості про місцезнаходження військовослужбовця, - до повернення військовослужбовця до органу Держприкордонслужби (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ним військової служби) або до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим),як такого, що перебуває у полоні. Підстава: лист Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України від 16.06.2023 Мо33/7-5986-В/нт (від 27.06.2023 М54725-23-вх.)

28.09.2023 Маріупольською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону прийнято Постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження, в якій постановлено: "Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську Фесенко О.В. від 26.12.2022 про закриття кримінального провадження №0000237 від 25.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст. 408 КК України, - скасувати. Відомості про прийняте процесуальне рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань".

Постанова від 28.09.2023 мотивована наступним: "…постанова про закриття кримінального провадження від 26.12.2022 є необґрунтованою, передчасною і прийнятою без повного та всебічного дослідження обставин справи. Так, у ході досудового розслідування слідчим не витребувано копію висновку службового розслідування, відповідно до змісту якого: « 2. Факт самовільного залишення району ведення бойових дій ... штаб-сержантом ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження», не перевірено в повному обсязі доводи заявника про наявність у діях штаб-сержанта ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, не виконано ряд слідчих (розшукових) дій".

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 522-ОС від 02.10.2023 скасовано: "1.1. Пункт наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 20 травня 2023 року № 277-ОС щодо продовження військової служби та дію контракту, поновлення пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців та зарахування у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону за підпунктом 8 пункту 127 Положення (коли більше десяти днів відсутні відомості про місцезнаходження військовослужбовця, - до повернення військовослужбовця до органу Держприкордонслужби (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ним військової служби) або до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим). 1.2. Пункт наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 14 липня 2023 року № 384-0C щодо зарахування у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону за підпунктом 9 пункту 127 (якщо військовослужбовець перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи перебуває у полоні як заручник або інтернована особа, - до його повернення)".

У матеріалах справи міститься виписка ОСОБА_2 по картці за період з 01.01.2022 по 24.07.2023, в якій видно, що 14.02.2022 йому було нараховано 25 485,43 грн. (зарплата, в/ч НОМЕР_2 ) та 14.03.2022 - 45 047,22 грн. (зарплата, КНЦ в/ч НОМЕР_4 ), надалі нарахування відсутні.

У відзиві відповідач не заперечує, що дружині ОСОБА_2 грошове забезпечення чоловіка не виплачувалось.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до частин 2-4 статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

07.06.2018 наказом Міністерства оборони України №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 15 Розділу І Порядку військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Відповідно до пункту 1 Розділу ХХХ Поряду № 260, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділу ХХХ Порядку № 260).

За приписами пункту 3 Розділу ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Пунктом 8 Порядку № 884 передбачено, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (установи, організації), місця служби або дезертирували, не здійснюється.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Відтак члену сім`ї військовослужбовця, який потрапив у полон, грошове забезпечення такого військовослужбовця виплачується у разі одночасної наявності таких юридичних фактів:

1) невстановлення в порядку передбаченому законодавством обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця у полон самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертиртирства;

2) перебування військовослужбовця у списку особового складу військової частини (установи, організації);

3) подання членом сім`ї військовослужбовця заяви про виплату йому грошового забезпечення на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) відповідно до Порядку № 884.

Так, суд звертає увагу, що відповідальність за добровільну здачу в полон передбачена ст.430 КК України (добровільна здача в полон через боягузтво або легкодухість - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.). Водночас, чинне законодавство не містить визначення поняття «добровільної здачі в полон».

Стосовно чоловіка позивачки відкрито кримінальне ппровадження за ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до ст.408 КК України дезиртирством є самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу.

Суд наголошує, що в Україні діє презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Так, відповідно до ч.2 ст.2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналогічні положення закріплені у статті 17 Кримінального процесуального кодексу України.

Поряд із цим, суд звертає увагу, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закон № 2232-ХІІ військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджено Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення).

Відповідно до пункту 144-1 Положення, для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до п. 144-2 Положення військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

Згідно п.144-6 Положення для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримані продовольче, речове та інші види забезпечення.

Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Вивчивши та проаналізувавши позиції сторін, враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що прокуратурою було внесено відомості стосовно ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.04.2023 №0000237 за ознаками дезертирства.

26.12.2022 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000237 за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

На момент звернення позивачки із заявою про виплату їй грошового забезпечення чоловіка ОСОБА_2 відповідно до постанови КМУ від 30.11.2016 року №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», кримінальне провадження за №0000237 від 25.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України було закрите.

Оскільки кримінальне провадження було закрито, то призупинена військова служба та грошове забезпечення ОСОБА_2 підлягали відновленню.

Наказами начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ на підставі закриття кримінального провадження було продовжено військову службу ОСОБА_2 та відновлено виплату грошового забезпечення, яка була припинена 25.04.2022, у зв`язку із внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд звертає увагу, що після закриття кримінального провадження, було отримано інформацію, що чоловік позивачки дійсно перебуває в полоні.

Доводи відповідача як на відмову у виплаті грошового забезпечення стосовно невідомості обставин за яких ОСОБА_2 потрапив до полону, тобто чи він був захоплений чи здався добровільно, суд оцінює критично.

Доказів наявності у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення «добровільна здача в полон» як станом на день припинення відповідачем виплати грошового забезпечення, так і станом на день судового розгляду справи, відповідачем до суду не надано.

Відповідно, підстави вважати, що військовослужбовець ОСОБА_2 добровільно здався в полон, відсутні. Тобто, відмова у виплаті грошового забезпечення за цією підставою є неправомірною.

Суд звертає увагу, що не дивлячись на закриття кримінального провадження, продовження військової служби та грошового забезпечення ОСОБА_2 з моменту їх призупинення, підтвердження факту перебування його у полоні та наявності заяви його дружини про виплату їй грошового забезпечення її чоловіка, під час його перебування в полоні, грошове забезпечення позивачці не нараховувалось та не виплачувалось. Крім того, відповідач підтверджує, що ним не здійснювались нарахування та виплати позивачці.

Суд враховує факт, що 28.09.2023 Маріупольською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону прийнято Постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000237 від 25.04.2022. Однак, це не змінює того, що до моменту скасування постанови про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження все ж таки було закрито та відповідачем було поновлено грошове забезпечення ОСОБА_5 . Відповідно, в період з 25.04.2022 (момент внесення відомостей до ЄРДР та припинення нарахування та виплати грошового забезпечення) по 28.09.2023 (момент скасування Постанови про закриття провадження) позивачці мало бути нараховано та виплачено грошове забезпечення її чоловіка, однак такі дії вчинені не були, відповідно права позивачки в цій частині є порушеними.

Суд наголошує, що з 28.09.2023 року нарахування та виплата грошового забезпечення ОСОБА_5 його дружині ОСОБА_1 здійснюватись не повинні, адже з цієї дати кримінальне провадження стосовно чоловіка позивачки вважається знов відкритим.

Що стосується позовної вимоги позивачки щодо виплати грошового забезпечення її чоловіка їй з березня 2022, то суд вважає таку вимогу необґрунтованою, тому що матеріали справи підтверджують скасування виплати грошового забезпечення ОСОБА_5 саме з 25.04.2022 року. Відповідно, підстав для нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_5 саме з березня 2022 року його дружині ОСОБА_1 немає.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Також, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст.139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (87521, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Гагаріна, буд.150-а, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо відмови у проведенні нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України - штаб-сержанта ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 , відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» з 25.04.2022 по 28.09.2023.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України провести нарахування та виплату з 25.04.2022 по 28.09.2023 грошового забезпечення військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України - штаб-сержанта ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 , відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім?ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (87521, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Гагаріна, буд.150-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) грн.60 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.