Справа № 440/11091/23
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/11091/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Секретаря Полтавської міської ради Карпова Андрія Анатолійовича, Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Секретаря Полтавської міської ради Карпова Андрія Анатолійовича, Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, а саме просить: визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови №460-к від 22.06.2023 "Про оголошення догани ОСОБА_1 ".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що обставини в оскаржуваному розпорядженні є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням закону і порядку здійснення процедури накладень дисциплінарних стягнень, та таким, що направлене на здійснення тиску на позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/11091/23; вирішено проводити розгляд справи за правилами за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 23.08.2023 відкладено судове засідання до 06.09.2023 з огляду на задоволення клопотання представника позивача.

23.08.2023 відповідачем подано відзив, у якому поклався на розсуд суду, оскільки ОСОБА_2 , який видавав та підписував оскаржене розпорядження, припинив повноваження та звільнений з посади секретаря Полтавської міської ради згідно з рішенням позачергової тридцять восьмої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 28.07.2023 "Про дострокове припинення повноважень та звільнення з посади секретаря Полтавської міської ради восьмого скликання ОСОБА_2 ".

05.09.2023 ОСОБА_2 подано клопотання щодо розгляду спору без його особистої участі.

Протокольною ухвалою суду від 06.09.2023 оголошено перерву для надання додаткових доказів у справі до 04.10.2023. Протокольною ухвалою суду від 04.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача до 11.10.2023.

09.10.2023 Виконавчим комітетом Полтавської міської ради подано заяву, у який просить проводити розгляд справи №440/11091/23 по суті без участі представника Виконавчого комітету Полтавської міської ради.

11.10.2023 представником позивача подано клопотання, у якому просить перейти до розгляду справи №440/11091/23 в порядку письмового провадження; закрити підготовче провадження у справі та перейти до розгляду справи по суті.

Протокольною ухвалою суду від 11.10.2023 задоволено клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у письмовому провадженні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Секретаря Полтавської міської ради Карпова Андрія Анатолійовича, Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження та призначено розгляд справи по суті у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 02.03.2021 призначений на посаду директора Департаменту економіки і інвестицій Полтавської міської ради.

08.06.2023 секретарю міської ради подано доповідні записки начальника відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій Ганни Люльки та головного спеціаліста відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій Терентьєвої Олени.

09.06.2023 позивачем на ім`я секретаря міської ради ОСОБА_3 подано письмові пояснення стосовно вказаних вище доповідних записок.

15.06.2023 секретарю міської ради подано доповідні записки від головних спеціалістів відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій Н.Василенко та Л.Трушиної та водія сектору обліку, звітності та господарського забезпечення Департаменту економіки і інвестицій С. Гришка.

16.06.2023 позивачем на ім`я секретаря міської ради ОСОБА_3 подано письмові пояснення стосовно вказаних вище доповідних записок.

21.06.2023 секретарю міської ради подано лист від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів О. Борисенко, доповідні записки від заступника директора Департаменту економіки і інвестицій - начальника управління стратегічного розвитку В.Співак та від начальника відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій Г.Люльки.

21.06.2023 начальником управління з питань персоналу та організаційної роботи Л.Лейко, завідувачем сектору обробки документів управління діловодства Департаменту діловодства та інформаційних технологій Л.Жупиною, завідувачем сектору контролю за виконанням документів відділу документального забезпечення управління діловодства Департаменту діловодства та інформаційних технологій О.Синягівською складено акт про те, що станом на 17:15 год. 21.06.2023 не надійшли пояснення ОСОБА_1 з приводу порушень щодо ОСОБА_4 , зазначених у листі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів О.Борисенко від 20.06.2023 №04-84/3/1208 та доповідній записці заступника директора Департаменту економіки і інвестицій - начальника управління стратегічного розвитку В.Співак від 20.06.2023 №04-84/1/7094; у секторі вхідної, вихідної та внутрішньої кореспонденції відділу документального забезпечення управління діловодства Департаменту діловодства та інформаційних технологій пояснення ОСОБА_1 не зареєстровано.

Розпорядженням міського голови від 22.06.2023 №460-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 " оголошено догану ОСОБА_1 , директору Департаменту економіки та інвестицій, у зв`язку з наявністю вини у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, неналежне виконання покладених завдань та функцій відповідно до посадової інструкції, порушення норм етики поведінки посадової особи місцевого самоврядування, зокрема, за безпідставне позбавлення працівників частини виплат, що є формою психологічного та економічного тиску, а саме, зниження розміру премії за травень 2023 року працівникам Департаменту економіки і інвестицій - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також за порушення правил етичної поведінки посадових осіб місцевого самоврядування та систематичні (повторювані) тривалі умисні дії, які спрямовані на приниження честі та гідності заступника директора Департаменту економіки і інвестицій - начальника управління стратегічного розвитку ОСОБА_4 , її ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення нею трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску.

Позивач, не погодившись з розпорядженням міського голови від 22.06.2023 №460-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 ", звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Статтею 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно з статтею 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Згідно зі статтею 23 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" особи, винні у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, притягуються до цивільної, адміністративної або кримінальної відповідальності згідно із законом.

Водночас, одним з основних принципів служби в органах місцевого самоврядування, закріплених у статті 4 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", є персональна відповідальність за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків.

Статтею 19 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що організація навчання і підвищення кваліфікації посадових осіб місцевого самоврядування, просування їх по службі, визначення тривалості робочого часу, порядку здійснення ними службових відряджень та відшкодування витрат на ці відрядження, а також особливості їх дисциплінарної відповідальності, вирішення інших питань, пов`язаних із службою в органах місцевого самоврядування, забезпечуються у порядку, передбаченому законом.

Аналізуючи наведені норми права, суд зазначає, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Отже, на позивача поширюються порядок застосування дисциплінарного стягнення та гарантії, передбачені Кодексом Законів про працю України (далі за текстом - КЗпП України).

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Суд зазначає, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни суд з`ясовує, коли мало місце і в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Судом встановлено, що розпорядженням міського голови від 22.06.2023 №460-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 " оголошено догану ОСОБА_1 , директору Департаменту економіки та інвестицій, у зв`язку з наявністю вини у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, неналежне виконання покладених завдань та функцій відповідно до посадової інструкції, порушення норм етики поведінки посадової особи місцевого самоврядування, зокрема, за безпідставне позбавлення працівників частини виплат, що є формою психологічного та економічного тиску, а саме, зниження розміру премії за травень 2023 року працівникам Департаменту економіки і інвестицій - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також за порушення правил етичної поведінки посадових осіб місцевого самоврядування та систематичні (повторювані) тривалі умисні дії, які спрямовані на приниження честі та гідності заступника директора Департаменту економіки і інвестицій - начальника управління стратегічного розвитку ОСОБА_4 , її ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення нею трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували доповідні записки начальника відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій Ганни Люльки та головного спеціаліста відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій ОСОБА_10 від 08.06.2023, від головних спеціалістів відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій ОСОБА_11 та Л. Трушиної та водія сектору обліку, звітності та господарського забезпечення Департаменту економіки і інвестицій С. Гришка від 15.06.2023; від заступника директора Департаменту економіки і інвестицій - начальника управління стратегічного розвитку ОСОБА_12 та від начальника відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій Г.Люльки від 21.06.2023.

У спірному розпорядженні стосовно зниження розміру премії за травень 2023 року працівникам Департаменту економіки і інвестицій - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зазначено наступне:

- при плануванні фонду заробітної плати в Департаменті економіки і інвестицій на 2023 рік, розрахунково премія начальника відділу становить - 11520,00 грн, головного спеціаліста - 7425,00 грн, водія - 9625,00 грн. Протягом січня - травня 2023 року розрахунковий преміальний фонд Департаменту не змінювався;

- відповідно до пункту 3.3.4. Розділу III Положення про преміювання працівників Департаменту економіки і інвестицій, затвердженого наказом №4 від 18.12.2019, премія не виплачується працівникам за час відпусток, тимчасової непрацездатності та в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати;

- згідно з табелем обліку використання робочого часу за травень 2023 року в травні 23 робочих дні;

- згідно з табелем обліку використання робочого часу за травень 2023 року робочих днів в травні в начальника відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку ОСОБА_13 складає 14 робочих днів, 8 днів лікарняних, 1 день щорічної основної відпустки;

за травень 2023 року встановлена директором Департаменту економіки і інвестицій ОСОБА_1 премія відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи склала в сумі - 1100,00 грн, (розрахунково за травень - 7012,00 грн), з огляду на розрахунковий фонд оплати праці;

- згідно з табелем обліку використання робочого часу за травень 2023 року робочих днів в травні в головного спеціаліста відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Людмили Трушиної складає 23 робочих дні;

за травень 2023 року встановлена ОСОБА_1 премія відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи склала в сумі - 1100,00 грн, (розрахунково за травень - 7425,00 грн), з огляду на розрахунковий фонд оплати праці;

- згідно з табелем обліку використання робочого часу за травень 2023 року, робочих днів в травні в головного спеціаліста відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку ОСОБА_14 складає 11 робочих днів 11 днів лікарняних, 1 день щорічної основної відпустки;

за травень 2023 року встановлена директором Департаменту економіки і інвестицій ОСОБА_1 премія відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи склала в сумі - 1700,00 грн, (розрахунково за травень - 3551,00 грн), з огляду на розрахунковий фонд оплати праці;

- згідно з табелем обліку використання робочого часу за травень 2023 року, робочих днів в травні в головного спеціаліста відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку ОСОБА_15 складає 13 робочих днів 10 днів лікарняних;

за травень 2023 року встановлена директором Департаменту економіки і інвестицій ОСОБА_1 премія відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи склала в сумі - 1600,00 грн, (розрахунково за травень - 4196,00 грн), з огляду на розрахунковий фонд оплати праці;

- згідно з табелем обліку використання робочого часу за травень 2023 року, робочих днів в травні 2023 року у водія сектору обліку, звітності та господарського забезпечення ОСОБА_16 складає 23 робочих дні.;

за травень 2023 року встановлена ОСОБА_1 премія відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи склала в сумі 5700,00 грн, (розрахунково за травень - 9625,00 грн.), з огляду на розрахунковий фонд оплати праці.

У секторі обліку, звітності та господарського забезпечення Департаменту економіки і інвестицій, документи про невиконання завдань (порушення строків виконання доручень або неякісна підготовка матеріалів, звітів), порушення трудової дисципліни та громадського порядку, та доповідні записки про зменшення розміру премії на даних працівників Департаменту, відсутні.

До працівників не застосовувалися дисциплінарні стягнення або заходи дисциплінарного впливу, працівники виконували свої обов`язки згідно з посадовими інструкціями.

Водночас, у матеріалах справи наявні пояснення позивача на доповідні записки начальника відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій ОСОБА_17 та головного спеціаліста відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій ОСОБА_18 від 08.06.2023, від головних спеціалістів відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій ОСОБА_11 та Л.Трушиної та водія сектору обліку, звітності та господарського забезпечення Департаменту економіки і інвестицій С. Гришка від 15.06.2023, яким не надано жодної оцінки у спірному розпорядженні.

Отже, у розпорядженні міського голови від 22.06.2023 №460-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 " на надано оцінку всім обставинам стосовно зниження розміру премії за травень 2023 року працівникам Департаменту економіки і інвестицій - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Крім того, у спірному розпорядженні стосовно порушення правил етичної поведінки посадових осіб місцевого самоврядування та систематичні (повторювані) тривалі умисні дії, які спрямовані на приниження честі та гідності заступника директора Департаменту економіки і інвестицій - начальника управління стратегічного розвитку ОСОБА_4 , її ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення нею трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зазначено наступне:

- після поновлення в квітні 2023 року на посаді директора Департаменту економіки і інвестицій ОСОБА_1 під час спілкування зі ОСОБА_4 вчиняє дії спрямовані на створення ворожої, образливої атмосфери щодо неї, зокрема він постійно погрожує, що він буде робити все, щоб унеможливити виконання ОСОБА_4 її посадових обов`язків та постійно чинить на неї психологічний тиск, як самостійно, так і підбурюючи до цього інших осіб;

- ОСОБА_1 всіма, доступними способами, намагається принизити ОСОБА_4 та вивести з психологічної рівноваги, постійно в образливій формі вказує на її професійну непридатність до виконання посадових обов`язків, публічно висміює її перед членами колективу Департаменту економіки і інвестицій, дорікає постійними відрядженнями за межі України, які на його думку, не принесли жодної користі інтересам Полтавської міської територіальної громади, а є лише безглуздим витрачанням коштів міського бюджету. Про це він публічно заявляє на телевізійних каналах, що веде до припинення гуманітарної допомоги і взаємодії з міжнародними організаціями в умовах воєнного стану;

- такі висловлювання ОСОБА_1 допускає як при особистому спілкуванні, при спілкуванні з працівниками Департаменту економіки та інвестицій, так і публічно, зокрема під час пленарну засідання сесії Полтавської міської ради восьмого скликання;

- ОСОБА_1 намагається виокремити ОСОБА_4 з колективу Департаменту економіки і інвестицій, ізолювати від працівників та негативно налаштувати їх проти неї, що спричиняє постійний психологічний тиск на ОСОБА_4 ;

- дії Директора Департаменту економіки та інвестицій ОСОБА_1 мають всі, визначені статтею 22 КЗпП України, ознаки мобінгу (цькування) стосовно ОСОБА_4 та свідчать про порушення ОСОБА_1 загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби 05.08.2016 № 158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28.04.2021 № 72-21) (далі - Загальні Правила).

Пунктами 1, 2, 3 розділу II Загальних Правил визначено, що посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування, з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб.

Посадові особи місцевого самоврядування своєю поведінкою мають зміцнювати авторитет служби в органах місцевого самоврядування, а також позитивну репутацію органів місцевого самоврядування.

Посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані у своїй поведінці не допускати: використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації; принизливих коментарів щодо зовнішнього вигляду, одягу, віку, статі, сімейного стану або віросповідання особи; поширення чуток, обговорення особистого або сімейного життя колег, членів їх сімей та інших близьких осіб; впливу приватних, сімейних, суспільних або інших стосунків чи інтересів на його (її) поведінку та прийняття рішень під час виконання своїх посадових обов`язків; прояву будь-якої з форм дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, а також за мовними або іншими ознаками; дій сексуального характеру, виражених словесно (погрози, залякування, непристойні зауваження) або фізично (доторкання, поплескування), що принижують чи ображають осіб, які перебувають у відносинах трудового, службового, матеріального чи іншого підпорядкування.

Посадові особи місцевого самоврядування повинні протидіяти мобінгу (цькуванню), вживати заходи, спрямовані на запобігання та припинення мобінгу (цькування), а також заходи щодо відновлення порушених внаслідок мобінгу (цькування) прав.

Керівники органів місцевого самоврядування чи їх структурних підрозділів, мають сприяти створенню комфортної психологічної атмосфери в трудовому колективі та не допускати випадків мобінгу (цькування).

Посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими.

Частиною другою статті 158 КЗпП України визначено, що роботодавець зобов`язаний вживати заходів для забезпечення безпеки і захисту фізичного та психічного здоров`я працівників, здійснювати профілактику ризиків та напруги на робочому місці, проводити інформаційні, навчальні та організаційні заходи щодо запобігання та протидії мобінгу цькуванню).

Як наведено у спріному розпорядженні, всупереч указаним приписам КЗпП України та Загальних Правил ОСОБА_1 , як керівник Департаменту економіки і інвестицій замість вжиття заходів щодо недопущення мобінгу (цькування) в очолюваному ним колективі, самостійно вчиняє такі дії, створюючи некомфортну, ворожу атмосферу у виконавчому органі місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6.1. Положення про Департамент економіки і інвестицій, затвердженого рішенням тридцять четвертої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 12.06.2020, у разі наявності вини у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування (невиконання чи неналежне: несумлінне, неякісне, несвоєчасне, неточне виконання покладених на Департамент завдань та функцій, відповідно до посадових інструкцій, перевищення своїх повноважень, порушення норм етики поведінки посадової особи органів місцевого самоврядування та обмежень, пов`язаних з проходженням служби тощо), а також правил внутрішнього трудового розпорядку, протипожежного захисту, техніки безпеки, працівники Департаменту несуть дисциплінарну, цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність в межах і у порядку, передбаченими законодавством України.

Відповідно до пункту 4.1 посадової інструкції директора Департаменту економіки і інвестицій, директор Департаменту несе відповідальність згідно з чинним законодавством за невиконання (в межах своїх повноважень) чинного законодавства та розпорядчих документів, правил внутрішнього трудового розпорядку, доручень керівництва.

Як також зазначено у спірному розпорядженні, ОСОБА_1 не надано пояснень щодо зазначених порушень.

Суд звертає увагу, що для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

У постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі № 6-2801цс15 зроблено правовий висновок про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Однак правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.06.2023 секретарю міської ради подано лист від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів О. Борисенко, доповідні записки від заступника директора Департаменту економіки і інвестицій - начальника управління стратегічного розвитку В.Співак та від начальника відділу стратегічного планування, моніторингу та промоцій управління стратегічного розвитку Департаменту економіки і інвестицій Г.Люльки.

Позивачем подано проміжні відповіді від 21.06.2023 №01-10-01.1-11/420вих та №01-10-01.1-11/419вих, у яких зазначено, що ним отримані доповідні записки з резолюцією терміново надати пояснення до 21.06.2023. У зв`язку з отриманням трьох окремих доповідних записок, які містять великий об`єм інформації, яка потребує глибокого аналізу та надання пояснень та перебуваючи в психологічному стресі, просив продовжити термін надання відповіді до 26.06.2023.

Проте 21.06.2023 начальником управління з питань персоналу та організаційної роботи Л.Лейко, завідувачем сектору обробки документів управління діловодства Департаменту діловодства та інформаційних технологій Л.Жупиною, завідувачем сектору контролю за виконанням документів відділу документального забезпечення управління діловодства Департаменту діловодства та інформаційних технологій О.Синягівською складено акт про те, що станом на 17:15 год. 21.06.2023 не надійшло пояснення ОСОБА_1 з приводу порушень щодо ОСОБА_4 , зазначених у листі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів О. Борисенко від 20.06.2023 №04-84/3/1208 та доповідній записці заступника директора Департаменту економіки і інвестицій - начальника управління стратегічного розвитку В.Співак від 20.06.2023 №04-84/1/7094; у секторі вхідної, вихідної та внутрішньої кореспонденції відділу документального забезпечення управління діловодства Департаменту діловодства та інформаційних технологій пояснення ОСОБА_1 не зареєстровано.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що відповідач повинен діяти відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом". Застосування такого принципу забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними, якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом.

При цьому, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Спірне розпорядження прийнято 22.06.2023, при цьому, не надано оцінки поданим позивачем проміжних відповідей від 21.06.2023 №01-10-01.1-11/420вих та №01-10-01.1-11/419вих, що позбавило позивача можливості подання письмових пояснень у розумний строк.

Отже, розпорядження не відповідає критеріям, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, прийнято без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, спірне розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі № 814/698/160 від 18.10.2018 у справі 989/17.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду договір про надання правничої допомоги та адвокатських послуг від 17.07.2023, розрахунок витрат професійної правничої допомоги, квитанція №248 від 24.07.2023, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оцінивши обставини цієї справи та надані позивачем докази у їх сукупності, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, обсягу поданих та досліджених представником позивача документів, відсутності з боку відповідача будь-яких належних доказів на спростування своїх доводів, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в цій справі в сумі 8000,00 грн.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Секретаря Полтавської міської ради Карпова Андрія Анатолійовича (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, рнокпп НОМЕР_2 ), Виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови №460-к від 22.06.2023 "Про оголошення догани ОСОБА_1 ".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок та витрати, пов`язанні із наданням правової допомоги, у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна