Справа № 460/4266/16-а
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/4266/16-а
Провадження №2-а/944/6/23
УХВАЛА

04.10.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

представника відповідача Кудрявцева О.О.,

представника третьої особи Поставитюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворів адміністративну справу за позовом Фермерського Господарства «Обрій-С» до Яворівської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про скасування рішень,

встановив:

07 вересня 2016 року ФГ «Обрій-С» звернулося до суду з позовом до Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області, Виконавчого комітету Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області, в якому просило визнати протиправними дії Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області та скасувати рішення сесії Смолинської сільської ради № 592 від 22 травня 2014 року, № 128 від 01 червня 2016 року, № 109 від 31 березня 2016 року, № 22 та № 23 від 29 серпня 2014 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 вересня 2016 року головуючим суддею визначено Гоцка В.І.

Ухвалою від 08 вересня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2016 року підготовку справи до судового розгляду завершено та справу призначено до судового розгляду.

30 листопада 2016 року Смолинська сільська рала Яворівського району Львівської області подала заперечення на адміністративний позов ФГ «Обрій», в якому просила залишити позовну заяву без розгляду.

02 грудня 2016 року ФГ «Обрій-С» подало уточнений адміністративний позов, в якому просить скасувати рішення Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області № 685 від 24 листопада 2014 року, № 783 від 25 червня 2015 року та № 109 від 31 березня 2016 року.

14 червня 2017 року Смолинська сільська рала Яворівського району Львівської області подала заперечення на уточнену позовну заяву ФГ «Обрій-С», в якому просила залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2017 року головуючим суддею визначено Карпин І.М.

Ухвалою судді від 27 грудня 2017 року матеріали справи прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 26 квітня 2021 року замінено відповідача у справі Смолинську сільську раду Яворівського району Львівської області та Виконавчий комітет Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області на Яворівську міську раду Львівської області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2021 ро ку головуючим суддею визначено Поворозника Д.Б.

Ухвалою від 18 квітня 2022 року до участі в розгляді справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_2

17 травня 2022 року представник третьої особи Масюк І.В. подав письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову.

14 вересня 2022 року представник третьої особи Масюк І.В. подав клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ФГ «Обрій-С» про скасування рішень Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області № 783 від 23 червня 2015 року та № 109 від 31 березня 2016 року, мотивуючи тим, що спір в цій частині є цивільно-правовим та має розглядатись в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

19 квітня 2023 року ФГ «Обрій-С» подало додаткові письмові пояснення щодо предмету спору.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 06 червня 2023 року.

06 червня 2023 року розгляд справи було відкладено на 07 серпня 2023 року за клопотанням представника позивача.

07 серпня 2023 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з неявкою сторін на 04 жовтня 2023 року.

Треті особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача ФГ «Обрій-С» в судове засідання не прибула, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 04 жовтня 2023 року подала на електронну пошту суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що вона перенесла складну травму ноги та не може самостійно пересуватися.

В судовому засіданні представник відповідача Кудрявцев О.О. та представник третьої особи ОСОБА_1 адвокат Поставитюк В.В. просили закрити провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог ФГ «Обрій-С» про скасування рішень Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області № 783 від 23 червня 2015 року та № 109 від 31 березня 2016 року, а позовну заяву в частині вимоги про скасування рішення Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області № 685 від 24 листопада 2014 року залишити без розгляду в зв`язку з повторною неявкою представника позивача без поважних причин.

Заслухавши думку представника відповідача та представника третьої особи, доводи клопотання пре станика позивача про відкладення розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської від 23 червня 2015 року № 783 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 » було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,0900 га, кадастровий номер :12:002:0030, в с. Смолин Яворівського району Львівської області та вирішено передати дану земельну ділянку у власність ОСОБА_2 .

Рішенням Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області від 31 березня 2016 року № 109 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для будівництва гаража ОСОБА_2 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для будівництва гаражу, площею 0,0100 га, кадастровий номер :12:002:0033, по АДРЕСА_1 та вирішено передати дану земельну ділянку у власність ОСОБА_2 .

Відповідно до наявних в матеріалах справи витягів з Державного реєстру речових правна нерухоме майно від 17 жовтня 2015 року та від 16 серпня 2016 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказані у зазначених вище рішеннях Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської земельні ділянки.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі в редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) було встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, визначеному цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічні норми містяться і чинній редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вбачається із змісту позовної заяви та інших письмових пояснень позивача, ФГ «Обрій-С» звернулося до місцевого загального суду як адміністративного з позовом, направленим на поновлення порушеного права володіти земельними ділянками, які рішенням органу місцевого самоврядування були передані у власність тертій особі.

Таким чином, позовні вимоги ФГ «Обрій-С» фактично спрямовані на усунення перешкод у реалізації свого права на користування земельною ділянкою. З огляду на викладене, предметом цього спору є поновлення цивільних прав позивача у сфері земельних відносин.

Згідно із ст. 2 Земельного кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Стаття 152 Земельного кодексу України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Аналогічну норму закріплено у ч. 1 ст. 19 чинної редакції Цивільного процесуального кодексу України, яка передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15, у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Як встановив суд і описано вище, на підставі оскаржуваних рішень Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської від 23 червня 2015 року № 783 та від 31 березня 2016 року № 109, за третьою особою у справі ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на вказані у цих рішеннях земельні ділянки, а саме на земельну ділянку для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,0900 га, кадастровий номер :12:002:0030, в с. Смолин Яворівського району Львівської області, та земельну ділянку для будівництва гаражу, площею 0,0100 га, кадастровий номер :12:002:0033, по АДРЕСА_1 .

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки суть спірних правовідносин зводиться до поновлення позивачем своїх порушених права на користування спірними земельними ділянками, які внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваних рішень передані у власність третій особі.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі №520/16647/16-а.

Також суд враховує висновки щодо застосування норм права, висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, де зазначено, зокрема, таке.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Отже, оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до п. п. 6, 10 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, суд дійшов висновку, що провадження в даній адміністративній справі в частині позовних вимог ФГ «Обрій-С» про скасування рішень Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області від 23 червня 2015 року № 783 та від 31 березня 2016 року № 109 слід закрити.

Також суд роз`яснює позивачу ФГ «Обрій-С» його право звернутися з даними позовними вимогами в порядку цивільного або господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу учасників справи та пред`явлених позовних вимог).

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України при закритті провадження у справі суд вирішує питання про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Таким чином, у разі закриття провадження у справі питання про повернення суми сплаченого позивачем судового збору вирішується судом лише за заявою позивача.

Керуючись ст. ст. 19, 238, 239, 243, 248, 250, 256, 295 КАС України,

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Фермерського господарства «Обрій-С» до Яворівської міської ради Яворівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про скасування рішень, в частині позовних вимог про скасування рішень Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області від 23 червня 2015 року № 783 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 » та від 31 березня 2016 року № 109 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для будівництва гаража ОСОБА_2 ».

Роз`яснити позивачу Фермерському господарству «Обрій-С» право звернутися в порядку цивільного або господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу учасників справи та предмета позову (пред`явлених позовних вимог)).

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Б. Поворозник