Справа № 260/5404/22
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2023 року м. Ужгород№ 260/5404/22
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо припинення виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком та не зарахування в повному обсязі до страхового стажу періоди роботи з 06.08.1993 року по 03.07.1998 року в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднанні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 06.08.1993 року по 03.07.1998 року в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднанні згідно записів трудової книжки № НОМЕР_1 ;

- стягнути судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що 16 серпня 2022 року за результатами розгляду поданої позивачкою заяви від 16.08.2022 p., Головним управлінням було призначено пенсію за віком та проводилось нарахування та виплату такої до жовтня 2022 року.

В подальшому відповідач листом №0700-0501-8/37812 від 04.10.2022 р. повідомив про припинення виплати пенсії по віку з 01.10.2022 р. із-за відсутності 28-річного стажу, зазначивши, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 06.08.1993 року по 03.07.1998 року в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднанні на підставі акту №0700-1003-1/3720 від 31.08.2022 року про результати перевірки стажу роботи.

Позивачкою було подано до відповідача, зокрема Трудову книжку № НОМЕР_1 в якій зроблено записи №7-8 щодо періодів моєї роботи з 06.08.1993 року по 03.07.1998 року в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднані.

Вказані записи щодо періодів роботи з 06.08.1993 року по 03.07.1998 року в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднанні виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печаткою роботодавця з посиланням на накази.

Позивачка вважає, що вона не можу бути позбавлена свого права щодо включення спірного періоду в страховий стаж при призначення пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю пенсійного органу встановити відповідний стаж за наявності оригіналів трудової книжки, яка є основним документом необхідним для його підтвердження.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначив, що з 16.08.2022 року позивачці призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В подальшому, було здійснено перевірку стажу роботи гр. ОСОБА_1 1961 року народження, на підставі направлення від 29.08.2021р. №2411/КПР виданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області з метою виконання службової записки відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) №2136/02-16 від 06.06.2022 року та відповідно до наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.08.2022 року №745 проведено перевірку стажу роботи згідно запису трудової книжки гр. ОСОБА_1 , яка працювала в ДП «Закарпатське вертолітне виробниче об`єднання» у період з 06.08.1993 по 03.07.1998 роки.

Для перевірки надані наступні документи: книги наказів з 1993р. по 2004р.; книги реєстрації наказів з 1982р по 2017 роки; з 1988 по 2021 роки.

При перевірці книг наказів встановлено:

- в книзі наказів по кадрах з 1993 по 2004 роки (книга прошнуровано, не пронумеровано) накази на прийом на роботу №117 від 06.08.1993 року, на звільнення з роботи №91-к від 03.07.1998 року гр. ОСОБА_1 - відсутні;

- в книзі реєстрації наказів прийнятих на роботу з 1982 по 2017 роки (книга прошнуровано, пронумеровано на 417 арк.) запис наказу про прийом на роботу №117 від 06.08.1993 роки гр. ОСОБА_1 - відсутній;

- в книзі реєстрації наказів звільнених з роботи з 1988 по 2021 роки (книга прошнуровано, пронумеровано на 295 арк.) запис наказу на звільнення №91-к від 03.07.1998 року гр. ОСОБА_1 - відсутній.

При перевірці встановлено, що в перевіреній книзі наказів та книзі реєстрації наказів, накази на прийом на роботу №117 від 06.08.1993 року, на звільнення з роботи №91-к від 03.07.1998 року, які записано в трудовій книжці гр. ОСОБА_1 - відсутні.

Отже згідно акту 0700-1003-1/3720 від 31.08.2022 року про результат перевірки стажу роботи гр. ОСОБА_1 1961 р.н., період роботи з 06.08.1993 року по 03.07.1998 року в Закарпатському Вертолітному виробничому об`єднанні, не підтвердився.

Відповідно, за наслідками опрацювання пенсійної справи, страховий стаж складає 23 роки 01 місяців 09 днів.

Таким чином Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, згідно ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» припинило виплату пенсії по віку з 01.10.2022 року із-за відсутності 28-річного стажу роботи.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 16 серпня 2022 року.

04 жовтня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом №0700-0501-8/37812 повідомило позивачку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомляє, що згідно ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачці припинено виплату пенсії по віку з 01.10.2022 року із-за відсутності 28-річного стажу роботи.

Згідно акту №0700-1003-1/3720 від 31.08.2022 року про результат перевірки стажу роботи гр. ОСОБА_2 1961р.н., період роботи з 06.08.1993 року по 03.07.1998 року в Закарпатському Вертолітному виробничому об`єднанні, не підтвердився, відтак, за наслідками опрацювання пенсійної справи, страховий стаж позивачки складає 23 роки 01 місяців 09 днів.

Позивачка не погодившись із такими діями відповідача звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях №162 від 20.06.1974р., у тому разі, коли в трудовій книжці заповнені усі сторінки відповідних розділів, вона доповнюється вкладишем. Вкладиш вшивається в трудову книжку, заповнюється і ведеться адміністрацією підприємства за місцем роботи працівника у такому самому порядку, що і трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 20 вересня 1976 року позивачка у період з 06.08.1993р. по 03.07.1998 працювала в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднанні на посаді складовщика.

Записи, щодо оскаржуваних періодів у трудовій книзі виконано без перекреслень, у чіткій послідовності та відповідності дати, який завірений підписом та печаткою роботодавця.

Отже, суд дійшов висновку, що копією трудової книжки позивачки підтверджено спірний періоди роботи в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднанні.

Доказів, що в спірний період позивачка не працювала у спірний період в зазначеному об`єднанні, відповідачем не надано, тому відповідач зобов`язаний зарахувати до стажу вказаний період.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що спірний трудовий стаж не підтверджений у зв`язку з тим, що під час перевірки в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднанні книг наказів та книг реєстрації наказів, були відсутні накази на прийом на роботу №117 від 06.08.1993 року та наказ на звільнення з роботи №91-к від 03.07.1998 року, оскільки це не може бути підставою для відмови у врахування оскаржено періоду роботи.

Належних доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність у роботодавця архівних даних чи наказів на прийняття на роботу не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на виплату пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за збереження таких документів на підприємстві.

Крім того, суд зауважує, що відповідачем перевірку було здійснено через більше як двадцять років, після звільнення позивачки.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в Постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 77, 139, 162, 205, 243, 245, 246, 255, 262, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо припинення виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком та у не зарахуванні до страхового стажу періоди роботи з 06.08.1993 року по 03.07.1998 року в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднанні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 06.08.1993 року по 03.07.1998 року в Закарпатському вертолітному виробничому об`єднанні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк