Справа № 380/7787/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 рокусправа № 380/7787/23
Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої - судді Потабенко В.А.,

секретаря судового засідання Лизак Д.А.,

за участі:

представника позивача Брикара О.М., згідно договору,

представника відповідача Мерзи Д.С., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 15291/13-01-24-08 від 28.12.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стало, на думку контролюючого органу, порушення граничних строків розрахунків за валютними операціями з експорту товарів, а саме надходження грошових коштів в сумі 40900,00 євро з запізненням. Крім того, у позивача існує дебіторська заборгованість в розмірі 5803,00 євро. Однак, ФОП ОСОБА_1 з такими твердженнями відповідача не погоджується. Дійсно, позивач на підставі контракту № 02/09/20 від 03.09.2020 експортував товар на загальну суму 46703,00 євро. Водночас, покупець, Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща) скористався своїм правом на повернення товару, для чого була укладена угода №1. Згідно умов даної угоди сторони погодили повернення товару, який буде зберігатись в м. Краків, Польща, 31-217, вул. Гражини, 11/48. Відповідно терміни розрахунків вважаються виконаними в повному обсязі в силу того, що товар повністю було повернуто продавцю. Вказану обставину відповідач до уваги не взяв, що призвело до безпідставного нарахування позивачу пені за порушення розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (далі ЗЕД). Крім того, позивач вказує на надмірну тривалість проведення перевірки та невірне нарахування самої пені.

Ухвалою від 18.04.2019 відкрито провадження в адміністративній справі і вирішено її проводити в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 10.05.2023 (вх. № 33621). Зазначає, що позивачем було порушено ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» в частині порушення строків проведення розрахунків. Так, відповідно до ч. 2 ст. 13 вказаного Закону у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується. При цьому граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. ФОП ОСОБА_1 до перевірки не представлено висновку центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, на продовження строків розрахунків по контракту від 03.09.2020 № 02/09/20, укладеному з нерезидентом Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща), доказів на підтвердження форс-мажорних обставин по контракту від 03.09.2020 № 02/09/20 та/або позовної заяви до суду та ухвали про відкриття провадження про стягнення заборгованості з контрагента-нерезидента. Таким чином, виявлення агентами валютного нагляду (ПАТ КБ «Приватбанк») фактів ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.01.2021, яка надається згідно з Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. При цьому загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). Сума нарахованої пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів по контракту від 03.09.2020 № 02/09/20, укладеному з нерезидентом Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща), з датою здійснення експортних операцій 10.12.2020 та 18.12.2020, складає 284774,06 грн. При цьому доводи представника позивача про нарахування пені у розмірі 284774,06 грн., що перевищує суму заборгованості, є хибними, оскільки ним не було взято до уваги штрафні санкції за порушення розрахунків по сумах 800,00 євро, 21920,50 євро, 15079,50 євро, 1100,00 євро та 2000,00 євро, а також те, що розрахунок проводився лише щодо суми 5803,00 євро, а не загальної суму контракту 46703,00 євро. Також наголошує, що в ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не надав контролюючому органу жодних додаткових угод до контракту №02/09/2020 від 03.09.2020 та актів. Такі надано лише до позовної заяви. Також звертає увагу суду, що згідно пояснень, наданих до перевірки ФОП ОСОБА_1 в листі від 25.11.2022, станом на 25.11.2022 нерезидентом є не сплачена поставка товару у сумі 5803,00 євро у зв`язку з тим, що товар був не проданий. При цьому позивач при проведенні перевірки не згадує той факт, що практично рік назад між ним та контрагентом-нерезидентом укладена додаткова угода від 03.12.2021, якою весь товар повернений позивачу. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 не спростовують висновки контролюючого органу, які викладені в акті перевірки, а спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

16.06.2023 за вх. № 45066 представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якої пропонує врахувати новіші та детальніші правові позиції і висновки Верховного Суду. Також відповідач у оспорюваному податковому повідомленні-рішенні вказує, що на порушення ч. 2 ст. 13 Закону № 2473 з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення №5, грошові кошти зараховано на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), на загальну суму 40900,00 євро, а саме: з порушенням граничних строків розрахунків 09.12.2021 в розмірі 22720,50 євро та 17.12.2021 в сумі 18179,50 євро. Окрім цього перевіркою встановлено, що станом на 25.11.2022 дебіторська заборгованість платника податків по поставці згідно вантажно-митної декларації від 18.12.2020 складає 5803,00 євро. Таке твердження відповідача доводить протиправність прийнятого ним рішення. Адже оплати мали місце 15.12.2021 у сумі 800,00 євро, 14.01.2022 у сумі 1100,00 євро, 28.12.2021 у сумі 37000,00 євро та 12.09.2022 у сумі 2000,00 євро. Зазначене підтверджується платіжними дорученнями та заключною випискою за період з 09.04.2021 по 30.09.2022. Тобто відповідач, формуючи податкове повідомлення-рішення, оперував хибними даними, що є підставою для скасування такого рішення.

Протокольною ухвалою суд від 07.09.2023 закрито підготовче провадження у справі.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечив, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 21.10.2022 № 2533-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» та повідомлення про проведення перевірки від 21.10.2022 № 260/13-01-24-08, старшим державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Блащак В.В. згідно із п.п. 191.1.4. п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 82.2 ст. 82, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від 03.09.2020 № 02/09/20, дата здійснення експортних операцій 10.12.2020 та 18.12.2020.

Вказана перевірка проведена в зв`язку отриманою інформацією Національного банку України про виявлені агентами валютного нагляду (ПАТ КБ «Приватбанк») факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.01.2020, яка надається згідно з Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7.

Вказаною перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», в результаті чого допущено порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по експортних операціях за зовнішньоекономічним контрактом № 02/09/20 від 03.09.2020, укладеним з нерезидентом Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща).

За результатами проведеної перевірки складено акт від 06.12.2022 № 16724/13-01-24-08-03/, на підставі якого ГУ ДПС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 28.12.2022 № 15291/13-01-24-08 про застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 284774,06 грн.

Позивач, вважаючи таке податкове повідомлення-рішення від 28.12.2022 № 15291/13-01-24-08 протиправним, звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 79.1 ст. 79 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Підпунктом 16.1.5 п. 16.1. ст. 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Право контролюючого органу отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом встановлене пп. 20.1.2. п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Аналогічні положення закріплені в розділі «Отримання податкової інформації за запитами» Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245.

Наведені вище норми законодавства є одночасно і механізмом реалізації органами податкового контролю їхніх владних повноважень і гарантією захищеності платників податків від порушень з їхнього боку.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа Національного банку України № 25-0008/23/ДСК від 27.01.2022, останній надав Державній податковій службі України витяг з інформації, що надається банками Національному банку відповідно до вимог Інструкції про порядок валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Витяг даних сформований за інформацією, що надається банками Національному банку відповідно до «Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України», у звітному файлі 36Х «Дані про дотримання граничних строків розрахунків суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності». Інформація сформована за виявленими у звітний період операціями в розрізі показників АЗ6001 «Сума неотриманих/повернених грошових коштів, товарів у встановлений Національним банком граничний строк розрахунків суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності» та А36002 «Інформація про незавершені розрахунки суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, у тому числі за операціями резидентів, які не є клієнтами банку» станом на 01.01.2022.

Таким чином, враховуючи наведені норми ПК України, можна стверджувати, що відповідачем документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від 03.09.2020 № 02/09/20, дата здійснення експортних операцій 10.12.2020 та 18.12.2020, за результатами якої складено акт від 06.12.2022 № 16724/13-01-24-08-03/ НОМЕР_2 , призначена та проведена правомірно.

Закон України «Про валюту і валютні операції» 21.06.2018 № 2473-VII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто проведення перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютне регулювання в Україні ґрунтується на таких принципах:

1) свобода здійснення валютних операцій, що передбачає:

право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн;

право фізичних та юридичних осіб - резидентів придбавати валютні цінності, активи за кордоном, переміщувати через митний кордон України валютні цінності;

запровадження обмежень і заходів захисту виключно з підстав та у порядку, визначених законом, з метою забезпечення стабільності фінансової системи і рівноваги платіжного балансу України;

недопущення неправомірного і необґрунтованого втручання держави у валютні операції;

2) ризикоорієнтованість, прозорість, достатність та ефективність валютного регулювання, що реалізується шляхом:

спрямованості на забезпечення фінансової стабільності, економічного і соціального розвитку;

відповідності заходів захисту, строків їх запровадження та обсягів, пов`язаних з ними валютних обмежень масштабам і структурі системних ризиків, що загрожують фінансовій стабільності;

обґрунтованості запровадження та подовження строку дії заходів захисту;

тимчасового характеру дії заходів захисту;

підзвітності та публічності Національного банку України під час запровадження заходів захисту, подовження строку їх дії, оцінки результативності застосування заходів захисту;

пріоритетності менш дискримінаційних інструментів валютного регулювання над більш дискримінаційними та пропорційності застосування таких інструментів;

пріоритетності ринкових інструментів валютного регулювання над адміністративними;

3) самостійність та ринковість валютного регулювання, що передбачає:

гнучкість валютного курсу;

незалежність Національного банку України у формуванні та реалізації валютної і монетарної політики у межах, визначених законом.

Статтею 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» врегульовано, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Закони України та інші нормативно-правові акти валютного законодавства, що встановлюють нові обов`язки для суб`єктів валютних операцій або погіршують їхнє становище, не мають зворотної сили.

У разі якщо норма цього Закону чи нормативно-правового акта Національного банку України, виданого на підставі цього Закону, або норми інших нормативно-правових актів Національного банку України допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків резидентів та нерезидентів у сфері здійснення валютних операцій або повноважень органів валютного нагляду, така норма трактується в інтересах резидентів та нерезидентів.

Стаття 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначає особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Так, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Механізм реалізації норм закону України «Про валюту і валютні операції» визначено положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 № 5, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок № 5).

Пунктом 21 Розділу ІІ згаданого положення визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Пунктом 22 Розділу ІІ згаданого положення визначено, що граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення:

1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій;

2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки.

Крім того, Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 № 7 затверджено Інструкцію про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, з наступними змінами та доповненнями (далі - Інструкція №7).

Згідно п. п. 5-7 розділу ІІ Інструкції №7 банк згідно з вимогами цієї Інструкції здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів резидента, які передбачають розрахунки в грошовій формі (уключаючи розрахунки резидента з нерезидентом на території України), що здійснюються через цей банк.

Банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:

1) операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією;

2) операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;

3) імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.

Банк перевіряє операції, не зазначені в підпунктах 1 - 3 пункту 6 розділу II цієї Інструкції, під час настання події (переказу резидентом коштів на користь нерезидента, надходження від нерезидента коштів на користь резидента, отримання реєстру МД за відповідною операцією) і надалі банк не здійснює за ними валютний нагляд щодо дотримання резидентом граничного строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з вимогами цієї Інструкції.

Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (продавець) уклав з нерезидентом Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща) (покупець) зовнішньоекономічний контракт № 02/09/20 від 03.09.2020 на поставку товару (виробі друковані) в асортименті, кількості, вартості і умовах поставки, що визначаються специфікаціями та інвойсами на кожну окрему партію товару, що постачається.

Умови розрахунків визначені розділом 3 вказаного контракту. Розрахунки за даним контрактом здійснюються в безготівковому порядку. Оплата здійснюється шляхом переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця, що визначений у цьому Контракті. Покупець здійснює оплату за кожну окрему партію товару згідно інвойсу на протязі 330 календарних днів з моменту отримання товару. Всі банківські витрати банку продавця несе продавець, всі банківські витрати банку покупця і транзитних банків несе покупець. В разі не продажу товару на протязі 330 днів, покупець може повернути товар продавцю при умові збереження якості товару. В разі повернення товару покупець письмово повідомляє продавця про фактичні залишки та запланований строк його повернення і надає акт звіряння розрахунків на поточну дату. Після повернення товару сторони домовились провести остаточні взаєморозрахунки в строк 10 робочих банківських днів. Витрати щодо доставки, послуг брокера та митних зборів при поверненні сплачує продавець.

Щодо умов поставки, то така може здійснюватись на умовах: FСA (м. Львів), DAP (м. Краків). Валюта, що використовується для цілей цього контракту - євро. Контракт укладено в м. Львів, Україна. Строк дії контракту: даний контракт набуває чинності з моменту підписання і є безтерміновим.

На виконання умов контракту від 03.09.2020 № 02/09/20 було експортовано на користь нерезидента Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща) друковані вироби на загальну суму 46703,00 євро відповідно до митних декларацій:

- № UA209140/2020/118308 від 10.12.2020 на суму 22720,50 євро. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 21 розділу ІІ Положення № 5 граничним строком розрахунків за операцією з експорту товарів є 09.12.2021 (останній день строку в 365 днів);

- № UA209140/2020/121716 від 18.12.2020 на суму 23982,50 євро. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 21 розділу ІІ Положення № 5 граничним строком розрахунків за операцією з експорту товарів є 17.12.2021(останній день строку в 365 днів).

Водночас, судом з матеріалів справи встановлено, що на валютний рахунок ФОП ОСОБА_1 надійшли кошти:

- 800 євро, дата надходження 15.12.2021;

- 21920,50 євро, дата надходження 28.12.2021;

Вказані суми надійшли на оплату товару згідно митної декларації № UA209140/2020/118308 від 10.12.2020 на суму 22720,50 євро.

- 15079,50 євро, дата надходження 28.12.2021;

- 1100 євро, дата надходження 14.01.2022;

- 2000 євро, дата надходження 14.09.2022;

Вказані суми надійшли на оплату товару згідно митної декларації № UA209140/2020/121716 від 18.12.2020 на суму 23982,50 євро.

Сальдо станом на 25.11.2022 (дату початку проведення перевірки) Дт складає 5803,00 євро

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з листа Національного банку України № 25-0008/23/ДСК від 27.01.2022, останнім було встановлено факт ненадходження в установлені граничні строки розрахунків грошових коштів за імпортним контрактом № 02/09/20 від 03.09.2020 на рахунок ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає доведеним факт порушення ФОП ОСОБА_1 ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», а саме порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по експортних операціях за зовнішньоекономічним контрактом № 02/09/20 від 03.09.2020, укладеним з нерезидентом Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща).

При цьому ФОП ОСОБА_1 ні до перевірки, ні до суду не представлено висновку центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку на продовження строків розрахунків по контракту від 03.09.2020 № 02/09/20, укладеному з нерезидентом Algorithm Com Spolka z o.o. (Республіка Польща).

Також ФОП ОСОБА_1 не представлено відповідної довідки про підтвердження форс-мажорних обставин по контракту від 03.09.2020 № 02/09/20, укладеному з нерезидентом Algorithm Com Spolka z o.o. (Республіка Польща) та/або доказів звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з нерезидента Algorithm Com Spolka z o.o. (Республіка Польща).

Щодо твердження представника позивача про те, що товар, який поставлявся за зовнішньоекономічним контрактом № 02/09/20 від 03.09.2020, був повернутий покупцем продавцю, а відтак, відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», суд зазначає таке.

В позовній заяві та поясненнях, наданих в судовому засіданні, представник позивача стверджував, що ФОП ОСОБА_1 та нерезидентом Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща) було досягнуто домовленості про повернення непроданого товару, експортованого відповідно до митних декларацій № UA209140/2020/118308 від 10.12.2020 на суму 22720,50 євро. та № UA209140/2020/121716 від 18.12.2020 на суму 23982,50 євро. Така домовленість оформлена додатковою угодою № 1 від 03.12.2021 до контракту від 03.09.2020.

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 03.12.2021 сторони погодили таке. Покупець визнає, що отримав від продавця товар за контрактом двома партіями 10.12.2020 та 18.12.2020 на загальну суму 46703,00 євро. Товар збережено у належній якості. Сторони погодили повернення товару продавцю на підставі п. 3.5. Контракту. Товар вважається повернутим продавцю та прийнятим покупцем на зберігання в момент підписання цієї додаткової угоди. Додатково акти приймання-передачі за цим фактом не укладаються. Покупець, для підтвердження своєї добросовісності та підтримання високого рівня ділової репутації погоджується, повертаючи товар продавцю, надати місце для зберігання товару, (щоб позбавити продавця витрат на логістику), до моменту допоки продавець не знайде нових покупців товару, але у будь-якому випадку не довше 3 років з моменту укладення цієї додаткової угоди. Товар продавця зберігається покупцем за адресою в м. Краків, Польща, 31-217, вул. Гражини, 11/48.

Відповідно до акта №1 приймання-передачі товару від 13.12.2021 ФОП ОСОБА_1 прийняв, а нерезидент Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща) передав товар: планери 998 шт., пазли 135 шт., зошити 5030 шт. на загальну суму 38900,00 євро.

На думку представника позивача, вказана обставина щодо повернення товару не була взята контролюючим органом до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення.

Суд наголошує, що поставка товару в адресу Algorithm Com spolka z o.o. (Республіка Польща) здійснювалась на умовах DAP (Краків).

Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» 2010, що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, умова DAP (Delivered at place) означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

Тобто, відповідно до умов постачання DАP поставка (а, отже, і перехід права власності) відбулася в момент, коли товар наданий у розпорядження покупця на транспортному засобі, який прибув і готовий до розвантаження в узгодженому місці призначення. В даному випадку в м. Краків, Польща.

Однак, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 до суду не надано жодного документа, який би підтверджував фактичне (а не договірне) повернення товару та перехід права власності на нього, враховуючи умови поставки за зовнішньоекономічним контрактом (DАP).

При цьому, факт повернення товару означає факт переходу права власності на нього. А такого факту жодними доказами підтверджено не було. Представником позивача також не надано доказів того, де саме зберігався товар на території Республіки Польща, хто від продавця приймав його по кількості та якості тощо.

Додатково слід звернути увагу на таке.

Як випливає зі змісту додаткової угоди № 1 від 03.12.2021 та акта №1 приймання-передачі товару від 13.12.2021, такий були підписані сторонами 03.12.2021 та 13.12.2021 відповідно.

Позапланова документальна перевірка контролюючим органом проведена в період з 25.1.2022 по 29.11.2022. Водночас, ні додаткова угода № 1 від 03.12.2021, ні акт №1 приймання-передачі товару від 13.12.2021 до перевірки позивачем представлені не були.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Пунктом 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 44.5 ст. 44 ПК України визначено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 статті 44 розділу II Кодексу, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому Кодексом для подання податкової звітності, та митний орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. Згідно із вимогами п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

У постанові від 16.04.2020 у справі № 826/7760/15 Верховним Судом вказано про те, що висновок сформований судами попередніх інстанцій стосовно надання позивачем належних та достатніх доказів у справі фактично здійснено без врахування положень п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, оскільки як вбачається з акту перевірки, первинні документи по правовідносинам з спірними контрагентами до перевірки позивачем взагалі не надавались, такі було надано лише до суду.

У постанові від 03.04.2020 у справі № 822/315/16 Верховним Судом зроблено висновок, що первинний документ, не може бути врахований в якості належного доказу, оскільки такий був наданий лише в ході судового розгляду.

На підтвердження факту про ненадання позивачем до перевірки додаткової угоди № 1 від 03.12.2021 до контракту №02/09/2020 та акта №1 приймання-передачі від 13.12.2021 свідчить узагальнений перелік документів зазначений в акті перевірки від 06.12.2022 № 16724/13-01-24-08-03/.

При надані пояснень до перевірки ФОП ОСОБА_1 в листі від 25.11.2022 було зазначено, що станом на 25.11.2022 нерезидентом не сплачена поставка товару у сумі 5803,00 євро у зв`язку з тим, що товар був не проданий згідно з контракту № 02/09/20 від 03.09.2020 При цьому позивач в даних поясненнях не згадує той факт, що практично рік назад між ними укладена додаткова угода № 1 від 03.12.2021, якою майже весь товар повернений позивачу.

Докази надходження коштів в сумі 5803,00 євро в матеріалах справи також відсутні.

Отже, при перевірці правомірності рішення суб`єкта владних повноважень суд має враховувати лише ті обставини та документи, на підставі яких таке рішення було прийнято.

Така позиція суду кореспондується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08.03.2020 №810/2714/15, 06.08.2019 № 520/8681/18, який зазначив, що надання первинних документів згодом, у тому числі під час розгляду справи у суді, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час формування даних звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження правомірності формування спірних сум податкових вигод у відповідний податковий період.

Щодо покликання представника позивача про те, що контролюючим органом було перевищено строки проведення перевірки, то суд такі відхиляє, як безпідставні, оскільки як випливає з матеріалів справи, перевірка була призначена наказом ГУ ДПС у Львівській області від 21.10.2022 № 2533-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», а повідомлення № 260/13-01-24-08 про проведення перевірки складене 21.10.2022. Сама перевірка проведена в період з 25.11.2022 по 29.11.2022, що підтверджується як наказом ГУ ДПС у Львівській області від 21.10.2022 № 2533-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», так і актом позапланової виїзної документальної перевірки від 06.12.2022 № 16724/13-01-24-08-03/.

Доказів протилежного сторона позивача не надала. Водночас, факт надання ФОП ОСОБА_1 пояснень контролюючому органу 15.07.2022 не можна вважати такими, що надані під час та в межах проведення перевірки, призначеної наказом ГУ ДПС у Львівській області від 21.10.2022 № 2533-ПП.

Щодо твердження представника позивача про нарахування контролюючим органом ФОП ОСОБА_1 пені в більшому розмірі, ніж заборгованість за зовнішньоекономічним контрактом № 02/09/20 від 03.09.2020, а саме 5803,00 євро, суд вказує таке.

Як вже судом зазначалось вище, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

В даному випадку представник позивача не вірно розуміє зміст ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», адже законодавець, зазначаючи про суми неодержаних грошових коштів за договором, має на увазі всі суми неодержаних грошових коштів, що мають місце на наступний день після закінчення граничного строку розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, і на які нараховується пеня за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка.

А не суми, які взагалі не були отримані за контрактом. Як, наприклад, в даному випадку сума в 5803,00 євро.

Отже, такі доводи представника позивача про нарахування пені у розмірі 284774,06 грн., що перевищує суму заборгованості (5803,00 євро) є хибними, оскільки ним не було взято до уваги штрафні санкції, нараховані також на суми, які надійшли на рахунки ФОП ОСОБА_1 з простроченням.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. В контексті зазначеного, суд звертає увагу на наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (від 09.12.1994 № 18390/91), вказав, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005) Суд також звернув увагу на те, що ст. 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення КАС України відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення були дотримані в повній мірі.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, враховуючи надані сторонами докази, а також норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем належними і допустимими доказами доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України судові витрати в цій справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати в цій справі розподілу не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.10.2023.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна