Справа № 240/22160/22
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

23 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №240/22160/22

адміністративне провадження №К/990/33820/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Стародуба О.П. перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року

у справі №240/22160/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі - скаржник) звернулася до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову у донарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести донарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює двом розмірам мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік щомісячно з 15 березня 2022 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 15 березня 2022 року нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статті 39 Закону №796-XII, у зв`язку із чим дійшли необґрунтованих висновків про визначення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлено на 01 січня календарного року, розрахунковою величиною, яка підлягає застосуванню під час реалізації положень статті 39 Закону №796-ХІІ.

Скаржник вказує, що суди першої та апеляційної інстанції не врахували при ухваленні оскаржуваних судових рішень висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №240/4937/18 (Пз/9901/55/18) про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018 та статті 39 Закону №796-ХІІ із 17 липня 2018 року особа має право на щомісячне отримання підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, як установлено статтею 39 Закону №796-ХІІ.

Крім того, Суд також враховує, що Верховний Суд в ухвалі від 05 вересня 2023 року у справі №240/32706/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи №240/32706/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми, яка полягає у можливості застосування судами до спірних правовідносин "дефектних норм права", оскільки, вирішуючи спори щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення в розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, визнають наявність такого права на доплату лише з 17 липня 2018 року - дати ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення, а не за весь період існування такого права, з урахуванням висновків про час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та в рамках якого вони можуть бути захищені судом.

У зв`язку із цим, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 20 вересня 2023 року дійшла висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для прийняття справи №240/32706/21 до розгляду та призначила її до розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також враховуючи призначення Великою Палатою Верховного Суду справи №240/32706/21 до розгляду, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 39 Закону №796-XII та необхідності врахування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 березня 2020 року у справі №240/4937/18 (Пз/9901/55/18).

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах та становить значний суспільний інтерес.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі №240/22160/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

2. Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/22160/22.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

О.П. Стародуб