Справа № 559/3567/23
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/3567/23
Провадження № 2-а/559/61/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до УПП у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7163915 від 14.06.2023. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.06.2023 сержантом поліції УПП у Волинській області Грибачком В.Р. винесено постанову серії ЕАС №7163915 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, рішенням якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Вважає, що дана постанова винесена незаконно та з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП. Позивач переконаний, що ПДР не порушував. 14 червня 2023 року він, керуючи т/з "Renault Magnum", а не "Renault Premium", як вказано у постанові, рухався по автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, проїжджаючи поза межами населеного пункту, в районі розташування стаціонарного поста поліції, зі сторони Ягодин в напрямку Рівненської області, відчув несправність у автомобілі, тому здійснив аварійну зупинку у найближчому безпечному місці, на одному із островків безпеки, біля правого краю дороги. До нього відразу підійшли працівники поліції, пост яких був поруч та почали звинувачувати позивача, що вій здійснив зупинку в забороненому місці, зокрема в зоні дії знаку 3.34 ПДР України. Разом з тим, позивач увімкнув аварійну сигналізацію, постави позаду автомобіля знак аварійної зупинки. Усі звинувачення на адресу позивача на місці події він заперечив і пояснив про наявність несправностей його т/з, для ремонту якого почав викликати мобільну ремонту бригаду. Однак йому було оголошено поліцейським, що за виявлене порушення щодо нього буде складатися постанова. Будь-яких доказів порушення позивачем ПДР на місці події йому ніхто не надав. Працівники поліції переконували, що дія дорожнього знаку 3.34 в тому місці була на 300 м. Автомобіль позивача знаходився на більшій відстані від нього. Будь-яких замірів чи протоколу огляду цієї ділянки ніхто з них не проводив. Всі свої припущення вони робили «на око». Копію постанови на місці події позивачу не вручили, також вона не надходила йому за місцем його проживання та реєстрації. Згодом, в додатку «Дія» побачив відомості про наявність відкритого виконавчого провадження, тоді й дізнався про наявність оскаржуваної постанови. Тому, позивач вважає, що рішення про накладення на нього стягнення є незаконним, просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 25.04.2023 позивачу поновлено строк на оскарження постанови серії ЕАС №7163915 від 14.06.2023 та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача - адвокат Пасічник Ю.О. подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Представник відповідача УПП у Волинській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 19 жовтня 2023 року представником відповідача Т.Моніч було подано відзив на позовну заяву (а.с. 20-23), згідно якого позовні вимоги не визнає повністю. У відзиві зазначено, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній містяться всі дані, як того вимагається даною нормою. 14 червня 2023 року поліцейським поліцейської роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Рибачком В.Р. при здійсненні патрулювання було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме водій т/з "Renault Premium", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , як було встановлено пізніше, керуючи т/з здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена", чим порушив вимоги п. 8.4 "в" ПДР, що є порушенням ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підставі ст. 279 КУпАП було розпочато розгляд справи, ОСОБА_1 було роз`яснено його права. Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи, заслухавши та врахувавши усні пояснення ОСОБА_1 , поліцейським було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн на підставі санкції ч. 1 ст. 122 КупАП. Тому вважає, що підстави для задоволення позовних відсутні, просить у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7163915 від 14.06.2023 вбачається, що 14.06.2023 о 10:06 на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин 488 км, водій ОСОБА_1 керуючи т/з "Renault Premium", д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена", здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 "в" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.10).

Разом з тим, стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів того, що позивач дійсно здійснив зупинку свого транспортного в зоні дії знаку 3.34 "Зупинка заборонена" та порушив ПДР України.

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, як вбачається з даної статті, доказом вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до п.п. "в" п. 8.4 Правил, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Позивачу інкримінується у вину невиконання вимог заборонного дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", який забороняє здійснення зупинки, визначення якої наведено у п. 1.10 Правил дорожнього руху, згідно якому зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин, або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів, завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Отже для притягнення позивача до відповідальності необхідно встановити, що він порушив вимоги дорожнього знаку. Разом з тим, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано. Матеріали справи не містять даних про те, що працівниками поліції було здійснено заміри відстані від транспортного засобу до знаку 3.34 "Зупинка заборонена", щоб можна було робити висновки про те, що т/з позивача стояв саме в межах дії даного знаку. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Згідно ст. 159 ч. 4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишаються недоведеними.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: залишає постанову без зміни; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн, які, зважаючи на задоволення позову, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП (місцезнаходження: вул. Залізнична, 15, м. Луцьк) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7163915 від 14.06.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 24 жовтня 2023 року.

Суддя М.В. Панчук