Справа № 638/10671/23
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/122/23
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Гасан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАТ № 7520021 від 13.08.2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 статті 122 КУпАП у розмірі 510,00 гривень та визнання дій інспектора УПП в Харківській області ДПП НП протиправними.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Масло Романа Олеговича серія ЕАТ №7520021 від 13.08.2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за ч.2 ст. 122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 13.08.2023 року о 14:22 годині керуючи транспортним засобом Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Новгородській, 38/44, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е. Правил дорожнього руху. Позивач не згоден з зазначеною постановою, вважає що Правил дорожнього руху не порушував. Зазначає, що в той день рухаючись по вул. Новгородській у м.Харкові, він перетнув стоп-лінію на зелений сигнал світлофора, саме перехрестя проїхав на зелений миготливий. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази, яким підтверджується факт вчинення вказаного правопорушення, а саме не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, та відсутній сам відеозапис. Таким чином, оскільки вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не підтверджено жодними доказами окрім самої постанови, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді від 08.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику стоірн у судове засідання.

28.09.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Сагайдака Едуарда Сергійовича про долучення до матеріалів справи доказів.

03.10.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній заперечував проти позову, зазначаючи наступне. Згідно відповіді на запит УПП в Харківській області ДПП Комунального підприємства «Харків-Сигнал» від 06.09.2023 року, світлофорний об`єкт проспекту Науки- вулиці Новгородська станом на 13.08.2023 року у проміжок часу з 14:15 до 14:25 працював у локальному режимі з чотирьох фазною схемою організації дорожнього руху. Відповідно до цієї схеми, в той момент, коли для водія автомобіля патрульної поліції горів зелений сигнал світлофора, то водії в тому числі і позивач, які рухались у зустрічному напрямку по проспекту Науки в сторону центру мали право рухатись прямо чи праворуч на вулицю Новгородська, оскільки в цей момент додаткова секція світлофору яка дозволяє поворот ліворуч була вимкнута. На підтвердження вищевказаного відповідачем у справі надано диск із відеозаписом, на якому зафіксовано вказане правопорушення. Щодо вимоги про визнання дій інспектора неправомірними також підкреслив, що при складанні оскаржуваної постанови було дотримано всіх вимог чинного законодавства.

23.10.2023 року до суду надійшли заперечення представника відповідача в яких останній наголошував на необґрунтованості заявлених представником позивача судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши диск із відеозаписом подій, висвітлених в оскаржуваній постанові, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В матеріалах справи наявна постанова серії ЕАТ №7520021 від 13.08.2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за ч.2 ст. 122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 13.08.2023 року о 14:22 годині керуючи транспортним засобом Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Новгородській, 38/44, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е. Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з статтею 41 Закону № 3353-ХІІ порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила дорожнього руху затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (надалі ПДР України).

За пунктом 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

За п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Відповідно до п. 8.7 ПДР України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

За приписами п. 8.7.3 «е» ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (пункт 8.10 ПДР України).

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11. ПДР України).

За приписами ДСТУ 4092-2002 «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні умови, правила застосування та вимоги безпеки» режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів передбачає миготіння зеленого сигналу протягом 3 с безпосередньо перед вимкненням, а частота миготіння сигналів - 1 с.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП).

Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі статтею 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом було оглянуто диск із відео записом подій від 13.08.2023 року, на якому видно, що автомобіль патрульної поліції рухається по проспекту Науки у м. Харкові в напрямку вул. Новгородській (поворот праворуч). Наближаючись до вказаного перехрестя, на момент часу 14:17:20, зафіксованому на відео, світлофор перемикається із «червоного» світла на «жовтий», після чого станом на 14:17:21 вмикається «зелений» сигнал світлофора із одночасним відліком секунд такого режиму (24 секунди). В момент перемикання режиму світлофору автомобіль Opel Vivaro здійснював поворот ліворуч з пр. Науки на вул. Новгородську. З оглянутого відеозапису неможливо встановити в який момент автомобіль Opel Vivaro почав рух, оскільки ділянка по якій рухався автомобіль позивача не проглядається.

Вищевказані обставини також підтверджуються висновком експерта №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 року.

Однак аналізуючи відповідь Комунального підприємства «Харків-Сигнал»№462 від 31.08.2023 року, встановлено тривалість горіння зелених сигналів світлофорів, які дозволяють лівий поворот транспорту з пр. Науки на вул. Новгородську становить 20 секунд. Тривалість горіння зелених сигналів світлофорів, які дозволяють рух транспорту по пр. Науки прямо в одному напрямку в бік вул. Мінська, правий поворот транспорту з пр. Науки на вул. Новгородська становить 24 секунди, що вбачається і з відеозапису.

За приписами ДСТУ 4092-2002 «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні умови, правила застосування та вимоги безпеки» режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів передбачає миготіння зеленого сигналу протягом 3 с безпосередньо перед вимкненням, а частота миготіння сигналів - 1 с.

Вищенаведене не виключає обставин, на які посилається позивач у своїх запереченнях проти постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме той факт, що він закінчував маневр (поворот ліворуч) на миготливий сигнал зеленої стрілки світлофора на чорному фоні.

Представником відповідача не надано до суду жодного доказу, який чітко вказує на наявність інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки наданий відеозапис не дає можливості чітко встановити момент руху автомобіля Opel Vivaro, що в свою чергу виключає можливість встановлення умислу у вчиненні противоправного діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідачем належними доказами не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ЕАТ № 7520021 від 13.08.2023 року та закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дій інспектора УПП в Харківській області ДПП Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Масло Романа Олеговича, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у частині задоволення вказаної позовної вимоги.

Так, ч.3 ст. 286 КАС України містить вичерпний перелік дій суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності зокрема суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат які складаються із витрат на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 року у розмірі 3441,60 грн., витрат на поштові послуги у розмірі 70 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача витрати на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 року у розмірі 3441,60 грн. та витрати на поштові послуги у розмірі 70,00 грн. оскільки підтвердження їх понесення позивачем містяться в матеріалах справи.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Всупереч вищевказаним вимогам, позивачем та його представником не надано до суду жодного доказу понесених витрат, зокрема актів виконаних робіт із детальним розписом всіх наданих послуг у справи. Крім того, справа не містить жодних платіжних доручень які б свідчили про оплату наданих послуг адвокатом.

Окрім вищенаведеного, до суду подано відповідні заперечення представника відповідача щодо співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомог зі складністю справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача про зменшення судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу.

Беручи до уваги складність справи та той факт, що провадження у справі здійснювалось без виклику сторін у судові засідання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 122, 251, 278, 279, 280, 288 КУпАП, ст.ст. 5-11, 77, 132, 134, 139, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови до Управління патрульної поліції в Харківській області Департамента патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАТ №7520021 від 13.08.2023 року, інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Масло Романом Олеговичем у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Закрити провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової автотехнічної та фототехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/20035-ІТ від 26.09.2023 року у розмірі 3441,60 грн. та витрати на поштові послуги у розмірі 70,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: