Справа № 727/9559/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/9559/23

Головуючий у 1-й інстанції: Одовічен Я.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

24 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову №1397 від 25.08.2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності по факту не повідомлення ним про зміни персональних даних в частині зміни в сімейному стані (одруження) та надіслати справу в цій частині на новий розгляд до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 268 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 18.08.2023 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії 4 №255, відповідно до якого визначено склад адміністративного правопорушення: 18.08.2023 року о 09 год. 30 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним порушив правила військового обліку, а саме в семиденний строк не повідомив про зміну персональних даних та не надав документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно абз.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (здобувач вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти), чим порушив п.п.8 п.1 додатку 2 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП.

Постановою №1397 від 25.08.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. (а.с.17-18).

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у зв`язку з тим, що він, будучи військовозобов`язаним, всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, в період з 01.10.2022 року не повідомив та в подальшому по 18.08.2023 року не повідомляв до 4-го відділу Чернівецького РТЦК та СП про зміну персональних даних, а саме про зміни в сімейному стані (одруження) та про те, що він з 01.10.2022 року є студентом ЧНУ ім.Ю.Федьковича, та не надав в семиденний строк зазначеному органу і в подальшому не надав документи, що підтверджують його право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вказано, що своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_2 порушив вимоги абзаців 6,8 ч.3 ст.1, ч.8 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ та п.19 (підп. 8 п.1 Додатку 2) постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 "Про затвердження Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів".

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.210 КУпАП.

Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 210 КУпАП України, в редакцій чинній станом на 01.10.2022 року, передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

При цьому, частиною першою статті передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 дійсно 09.11.2019 року одружився, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7). Про вказану обставину ОСОБА_1 орган, уповноважений на ведення військового обліку, не повідомляв. Будь-яких доказів на спростування зазначеної обставини суду надано не було.

Крім того, судом встановлено, що наказом ЧНУ ім.Ю.Федьковича №1351 від 29.09.2022 року ОСОБА_1 було зараховано з 01.10.2022 року студентом 1 курсу денної форми навчання для здобуття ступеня «Магістр» за спеціальністю «комп`ютерні науки» (а.с.4). Про вказану обставину Чернівецький РТЦК та СП позивач повідомив 18.08.2023 року коли з`явився за викликом уповноваженого органу.

Стосовно посилання відповідача на порушення позивачем п.19 (підп. 8 п.1 Додатку 2) постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 "Про затвердження Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", колегія суддів зазначає наступне.

Так, вказана постанова прийнята 30.12.2022 №1487.

Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, Конституційний суд у своєму рішенні від 09.02.1999 № 1- рп/99 у справі № 1-7/99, здійснюючи тлумачення ст.58 Конституції України, зазначив, що за "загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним. чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце".

Відтак, принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно - правових актів слід розуміти так, що той чи інший нормативно-правовий акт слід застосовувати у тій його редакції, що діяла на момент, коли відбувалась певна подія чи мав місце відповідний факт, щодо якого повинен бути застосований відповідний правовий акт.

Отже, положення Порядку №1487 розповсюджуються лише на правовідносини, які виникли після 30.12.2022, а тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , починаючи з 01.10.2022 не міг порушити вимоги Порядку №1487. З огляду на викладене, посилання в оскаржуваній постанові на порушення позивачем п.19 (підп. 8 п.1 Додатку 2) постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 "Про затвердження Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" є безпідставними.

Окрім того, в оскаржуваній постанові вказано на порушення ОСОБА_1 вимог абзаців 6,8 ч.3 ст. 1, ч.8 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №№2232-ХІІ). З приводу вказаного суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України №№2232-ХІІ ч. 3 ст. 1 військовий обов`язок включає:

підготовку громадян до військової служби;

приписку до призовних дільниць;

прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу;

проходження військової служби;

виконання військового обов`язку в запасі;

проходження служби у військовому резерві;

дотримання правил військового обліку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що абзац 6 передбачає, що військовий обов`язок включає виконання військового обов`язку в запасі.

Виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період. (ч.8 ст. 2 Закону України №№2232-ХІІ )

Однак, доказів того, що ОСОБА_1 перебуває в запасі матеріали справи не містять.

Також колегія суддів зазначає, що частина друга статті 210 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті або частиною першою статті 211 цього Кодексу. Водночас, судом не встановлено, що ОСОБА_1 протягом року вже вчиняв аналогічне адміністративне порушення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не підтверджено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції замість перевірки обґрунтованості оскаржуваної постанови саме в частині порушення позивачем з 01.10.2022 вимог Порядку №1487 та статей Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», які зазначені у оскаржуваній постанові, фактично переймав повноваження відповідача та самостійно здійснював її обґрунтування, що прямо суперечить вимогам ч. 1 ст. 293 КУпАП.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Миронця Юрія Васильовича від 25 серпня 2023 року №1397 за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки понесені судові витрати в сумі 1341,10 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 жовтня 2023 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.