Справа № 440/1472/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сич С.С.

17 жовтня 2023 р.Справа № 440/1472/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

16.02.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі ГУ НП в Полтавській області) щодо не проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення), вираженого в не нарахуванні та не виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 03.08.2016 року з урахуванням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року справа № 440/279/23;

- зобов`язати ГУ НП в Полтавській області провести та виплатити йому середній заробіток (додаткове грошове забезпечення) за весь час затримки по день фактичного розрахунку з урахуванням з урахуванням ст. 1, 12 Конвенції МОП «Про захист заробітної плати» № 95, ст. 107, 116, 117 КЗпП України, ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та обставин, встановленим судом;

- стягнути з ГУ НП в Полтавській області на його користь суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати з урахуванням ст. 1, 12 Конвенції МОП «Про захист заробітної плати» № 95, ст. 107, 116, 117 КЗпП України, ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі № 440/279/23 визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Полтавській області, що полягає у не нарахуванні та не виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 03.08.2016 року. Станом на 16.02.2023 року відповідачем не проведено повного розрахунку та не виплачено йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 440/1472/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Полтавській області в частині вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Полтавській області щодо не проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення), вираженого в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 03.08.2016 року з урахуванням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року справа № 440/279/23.

Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 440/1472/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Полтавській області в частині вимог про:

зобов`язання ГУ НП в Полтавській області провести та виплатити середній заробіток (додаткове грошове забезпечення) ОСОБА_1 за весь час затримки по день фактичного розрахунку з урахуванням ст. 1, 12 Конвенції МОП «Про захист заробітної плати» № 95, ст. 107, 116, 117 КЗпП України, ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та обставин, встановленим судом;

стягнення з ГУ НП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати з урахуванням ст. 1, 12 Конвенції МОП «Про захист заробітної плати» № 95, ст. 107, 116, 117 КЗпП України, ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов ГУ НП в Полтавській області зазначає, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі № 440/279/23 зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 03.08.2016 року. Вказане рішення не набрало законної сили, тому станом на 06.03.2023 року позивачу не здійснено виплату індексації на підставі цього судового рішення. Вважає, що оскільки розрахунок з позивачем не проведено, відсутні підстави для виплати середнього заробітку на час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року (справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження) частково задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням зобов`язано ГУ НП в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 07.11.2015 року по день фактичної виплати індексації.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що оскільки на час звернення позивача до суду відповідачем не було здійснено фактичного розрахунку з ОСОБА_1 (на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі № 440/279/23), вимога позивача про зобов`язання ГУ НП в Полтавській області провести та виплатити середній заробіток (додаткове грошове забезпечення) ОСОБА_1 за весь час затримки по день фактичного розрахунку з урахуванням з урахуванням ст. 1, 12 Конвенції МОП «Про захист заробітної плати» № 95, ст. 107, 116, 117 КЗпП України та обставин, встановленим судом, звернута позивачем на майбутнє, а тому задоволенню не підлягає як передчасна

Враховуючи правові висновки щодо застосування норм права, викладені Верховним Судом у постанові від 29.04.2021 року у справі № 240/6583/20, а також набрання законної сили рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі № 440/279/23, яким зобов`язано ГУ НП в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 03.08.2016 року на підставі положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, суд вважав за необхідне зобов`язати ГУ НП в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 07.11.2015 року по день фактичної виплати індексації.

Також суд зазначив, що зважаючи на те, що на час розгляду цієї справи компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 07.11.2015 року по день фактичної виплати індексації відповідачем не нараховано у належному розмірі, та нарахування такої компенсації належить до повноважень відповідача, вимога про стягнення з ГУ НП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати з урахуванням ст. 1, 12 Конвенції МОП «Про захист заробітної плати» № 95, ст. 107, 116, 117 КЗпП України, ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є передчасною, тому у її задоволенні слід відмовити.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначив про відсутність підстав для його задоволення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ НП в Полтавській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції вказав, що ГУ НП в Полтавській області повинно виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за вест час затримки виплати, а саме за період з 07.11.2015 року і по день фактичного розрахунку. Однак, таке формулювання є передчасним, адже на день прийняття рішення не здійснено фактичного розрахунку з позивачем.

Вимоги апеляційної скарги в частині скасування судового рішення про відмову у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відповідачем невмотивовані.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що наказом ГУ НП в Полтавській області № 233 о/с від 29.07.2016 року майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області, на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції 03.08.2016 року (а.с. 10).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі № 440/279/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ НП в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення суми компенсації втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з затримкою термінів її виплати задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Полтавській області, що полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 03.08.2016 року.

Зобов`язано ГУ НП в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 03.08.2016 року на підставі положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. (а.с. 61-63).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд вже викладав правові висновки щодо застосування норм Закону України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ), зокрема у постанові від 15.10.2020 року у справі № 240/11882/19, правовідносини у якій в частині цих позовних вимог є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.

Ухвалюючи постанову у справі № 240/11882/19 Верховний Суд виходив із аналізу норм Закону № 2050-ІІІ, відповідно до статті 2 якого компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Згідно зі ст. 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Системний аналіз вищенаведених норм, за позицією Верховного Суду у вказаній справі дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

На належності сум індексації та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати до складових належної працівникові заробітної плати, як коштів, які мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, наголошував і Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 року № 9-рп/2013.

У справі № 240/11882/19 Верховний Суд зауважив, що використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

З покликанням на аналогічні висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 року № 21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 року у справі № 810/1092/17 та від 13.01.2020 року у справі № 803/203/17, Верховний Суд у справі № 240/11882/19 висновував, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Застосовуючи цей висновок у справі № 240/11882/19, з урахуванням наявності факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за заявлений період у зв`язку з бездіяльністю власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, Верховний Суд дійшов висновку, що така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Колегія суддів вважає, що указані правові норми, якими врегульовані спірні в цій частині правовідносини, саме так належить застосовувати.

Зазначені висновки свідчать про безпідставність доводів ГУ НП в Полтавській області про те, що право на компенсацію позивач набуде після набрання законної сили даним судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.

Подібна правова позиція уже була висловлена Верховним Судом також у постановах від 20.12.2019 року у справі № 822/1731/16, від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17, від 21.01.2020 року у справі № 826/15879/18, від 29.04.2021 року у справі № 240/6583/20, від 21.03.2023 року у справі №620/7687/21, від 29.03.2023 року у справі № 120/9475/21-а та ін.

З наведених підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 07.11.2015 року по день фактичної виплати індексації.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України немає.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц І.М. Ральченко

Постанова у повному обсязі складена і підписана 25 жовтня 2023 року.