Справа № 420/20512/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце знаходження: 84100, Донецька область, м. Слов`янськ, Соборна площа, 3) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 серпня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце знаходження: 84100, Донецька область, м. Слов`янськ, Соборна площа, 3) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, в якій вона просить:

- Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області від 17.07.2023 року №82 про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області врахувати до страхового стажу під час призначення пенсії за віком наступні періоди трудової діяльності позивача, зокрема: роботу в кооперативі «Каспій» з 17.09.1990 року по 31.02.1991 року; роботу в міській дитячій клінічній лікарні №6 з 22.02.1992 року по 31.12.1997 року.

Ухвалою від 16 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецьк.

Звернувшись до пенсійного органу по досягненню 60 річного віку із заявою про призначення пенсії зі віком, позивачу було відмовлено з огляду на те, що до страхового стажу не зараховано певні періоди роботи позивача та проходження військової служби.

На думку представника позивача прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню, адже позивач не може нести відповідальність за ту чи іншу неточність, неповноту або неправильність того чи іншого запису в трудовій книжці здійсненого іншою особою, а саме роботодавцем.

Крім того, представник зазначає, що проходження позивачем військової служби в період з 28.11.1994 року по 02.08.1997 року відбулось із збереженням основного місця роботи в міській клінічній лікарні №1, де вона працювала в період з 22.01.1992 року по 10.02.2003 року.

Через канцелярію суду 21.08.2023 року (вхід. № ЕП/32724/23) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на те, що позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 10.07.2023, щодо призначення з пенсії за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Розглянувши надані позивачем документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності прийнято Рішенням №82 від 17.07.2023, яким позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України, адже згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 29 років 07 місяці 06 днів.

За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано: згідно з трудової книжки від 20.09.1982 серія НОМЕР_2 період роботи:

- з 17.09.1990 по 31.02.1991- є виправлення в даті підстави прийому на роботу,

- з 22.01.1992 по 31.12.1997- відсутні відомості про зміну назви підприємства (період роботи з 01.01.1998 по 10.02.2003 зараховано за даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування);

- згідно військового квитка від 13.09.1982 період військової служби з 16.11.1994 по 02.08.1997, оскільки перетинається з роботою.

За таких обставин позивач має право на призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 26 Закону № 1058 при досягненні 63-річного віку з 22.07.2026.

Отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №82 від 17.07.2023 про відмову в призначенні позивачу пенсії прийнято відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є законним та обґрунтованим.

Зі свого боку від представника позивача 22.08.2023 року (вхід. № 28729/23) через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої представник зазначає, що у відзиві на позовну заяву відсутні доводи на обґрунтування заперечень, а тому представник наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На виконання ухвали суду 24.08.2023 року (вхід. № 28942/23) через канцелярію суду від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

На виконання ухвали суду 28.08.2023 року (вхід. № ЕП/33743/23) від Головного управління ПФУ в Донецькій області надійшли витребувані судом документи.

Через канцелярію суду 28.08.2023 року (вхід. № ЕС/8576/23) від Головного управління ПФУ в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з огляду на таке.

10.07.2023 ОСОБА_1 через відділ обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області звернулась із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви Позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

17 липня 2023 року за результатами розгляду заяви Позивача прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 82, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Представник відповідача зазначає, що виключно Законом № 1058 визначаються, зокрема: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону № 1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років.

Крім того, представник зазначає, що статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 2.6. Інструкції № 58 передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з пунктом 2.9. Інструкції № 58 виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Відповідно до пункту 2.10. Інструкції № 58 у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

Пунктом 2.15. Інструкції № 58 визначено, що якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: «Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то», а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Таким чином, до страхового стажу позивача згідно з трудовою книжкою від 20.09.1982 серія НОМЕР_3 не зараховано:

- період роботи з 17.09.1990 по 31.02.1991, оскільки наявні виправлення в даті наказу про прийняття на роботу;

- з 22.01.1992 по 31.12.1997 у зв`язку з відсутністю відомостей про перейменування підприємства.

Період роботи з 01.01.1998 по 10.02.2003 зараховано за даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Приписами пункту 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Уточнюючі довідки Позивачем не надані.

До страхового стажу позивача не зараховано період проходження військової служби з 16.11.1994 по 02.08.1997 відповідно до військового квитка від 13.09.1982, оскільки вказаний період перетинається з роботою згідно з записами у трудовій книжці тощо.

Таким чином, відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 складає 29 років 07 місяців 06 днів, що є не достатнім для призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону № 1058.

З огляду на те, що позивач не набув необхідного страхового стажу, приймаючи оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.07.2023 № 82, Головне управління діяло виключно у спосіб та в межах своїх повноважень.

Через канцелярію суду 02.10.2023 року (вхід. № 33240/23) від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління ПФУ в Донецькій області, відповідно до змісту якої, представник проти доводів заперечує та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заперечень на відповіді на відзиви до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки від 08.08.2022 року № 5106- «про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи», позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що відповідно до військового квитка НОМЕР_5 ОСОБА_1 проходила військову службу з 1983 по 1997 роки.

Також судом встановлено, що за освітою позивач фельдшер-лаборант, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_6 про закінчення навчання у Макеєвському медичному училищі з 1980 по 1982 роки.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що 26.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась із відповідною заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління ПФУ в Одеській області, яка зареєстрована 26.06.2023 року № 5514.

Відповідно до розписки-повідомлення, до заяви на підтвердження трудового стажу позивач надала: військовий квиток № НОМЕР_7 ; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання № НОМЕР_8 ; довідка про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи № 5106-; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення/перерахунок пенсії № 5514; заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк); паспорт № НОМЕР_9 ; трудова книжка № НОМЕР_10 .

За результатами розгляду поданих документів, за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ у Львівській області було прийнято рішення № 82 від 03.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Судом встановлено, що позивач повторно звернулась до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, проте Головним управління ПФУ в Донецькій області було прийнято рішення № 82 від 17.07.2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком.

Підставами для відмови у призначенні пенсії зазначено: згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 29 років 07 місяців 06 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

До страхового стажу не зараховано: згідно трудової книжки від 20.09.1982 серія НОМЕР_2 період роботи:

- з 17.09.1990 по 31.02.1991- є виправлення в даті підстави прийому на роботу,

- з 22.01.1992 по 31.12.1997- відсутні відомості про зміну назви підприємства (період роботи з 01.01.1998 по 10.02.2003 зараховано за даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування);

- згідно військового квитка від 13.09.1982 період військової служби з 16.11.1994 по 02.08.1997, оскільки перетинається з роботою.

За таких обставин особа матиме право на призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 26 Закону №1058 при досягненні 63-річного віку з 22.07.2026 року.

Також, судом встановлено, що відповідно у трудовій книжці серії НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_1 наявні такі спірні записи:

- запис № 7 17.09.1990 року прийнята в кооператив «Каспій» штукатуром, на підставі протоколу № 26 від 23.09.1990 року; (на думку відповідача, внесено виправлення в зазначенні « 09»)

- запис № 8 31.02.1991 року звільнена переводом в МП «Південь» на підставі протоколу № 4 від 28.02.1991 року;

- запис № 11 22.01.1992 року зарахована ф-лаборантом КДЛ, на підставі протоколу №6 від 20.01.1992 року;

- запис № 12 10.02.2003 року звільнена за власним бажанням на підставі протоколу № 22 від 27.01.2003 року, печатка Міської дитячої клінічної лікарні; (на думку відповідача не надано відомості про зміну назви підприємства)

На думку позивача та представника вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з цим позивач звернулась до суду із даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (надалі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Так, суд встановив, що по досягненню 60 річного віку ОСОБА_1 26.06.2023 року звернулась із відповідною заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління ПФУ в Одеській області, яка зареєстрована 26.06.2023 року № 5514. За результатами розгляду поданих документів, за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ у Львівській області було прийнято рішення № 82 від 03.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Судом встановлено, що позивач повторно звернулась до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, проте Головним управління ПФУ в Донецькій області було прийнято рішення № 82 від 17.07.2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком.

Підставами для відмови у призначенні пенсії зазначено: згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 29 років 07 місяців 06 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

До страхового стажу не зараховано: згідно трудової книжки від 20.09.1982 серія НОМЕР_2 період роботи:

- з 17.09.1990 по 31.02.1991- є виправлення в даті підстави прийому на роботу,

- з 22.01.1992 по 31.12.1997- відсутні відомості про зміну назви підприємства (період роботи з 01.01.1998 по 10.02.2003 зараховано за даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування);

- згідно військового квитка від 13.09.1982 період військової служби з 16.11.1994 по 02.08.1997, оскільки перетинається з роботою.

За таких обставин особа матиме право на призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 26 Закону №1058 при досягненні 63-річного віку з 22.07.2026 року.

Дослідивши зміст трудової книжки, суд доходить висновку, що підстави для не врахування пенсійним органом записів у трудовій книжки НОМЕР_2 є помилковими та належать відхиленню судом, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Деркомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, (яка діяла станом на дату внесення виправлення у записі № 7) трудові книжки ведуться на всіх робітників та службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи здійснюються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків.

У свою чергу суд зазначає, що відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. А тому, пенсійний орган не може перекладати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці на позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача пенсії за віком.

Суд зазначає, що відповідно до наявного запису № 7 в трудовій книжці НОМЕР_2 вбачається, здійснене виправлення місяця в якому позивача було прийнято на роботу, тобто підкореговано цифру « 09», проте на даному записі здійснено відбиток печатки кооперативу, в якому працювала позивач, наявний підпис відповідальної особи, що здійснювала запис.

Таким чином, корегування дати прийняття на роботу в записі №7 здійсненого адміністрацією підприємства, на якому працювала позивач в трудовій книжці не є підставою для не врахування такого періоду роботи до страхового стажу.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (яка діяла станом на дату здійснення в трудовій книжці позивача запису № 11-12), якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до наявної в матеріалах копії трудової книжки позивача, в порушення п.2.15 вказаної Інструкції роботодавцем позивача відповідного запису про перейменування підприємства здійснено не було, проте суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення трудової книжки його роботодавцем, а тому не врахування періоду роботи позивача з 22.01.1992 року по 31.12.1997 року з боку відповідача є безпідставним.

Таким чином, враховуючи викладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не у порядок та спосіб визначені вище переліченими судом нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №82 від 17.07.2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком є правомірними та належать задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління ПФУ в Одеській області врахувати до страхового стажу під час призначення пенсії за віком наступні періоди трудової діяльності позивача, зокрема: роботу в кооперативі «Каспій» з 17.09.1990 року по 31.02.1991 року; роботу в міській дитячій клінічній лікарні №6 з 22.02.1992 року по 31.12.1997 року,суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п. 4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем наданих позивачем документів на підтвердження свого страхового стажу та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого страхового стажу, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління ПФУ в Одеській області врахувати до страхового стажу під час призначення пенсії за віком наступні періоди трудової діяльності позивача, зокрема: роботу в кооперативі «Каспій» з 17.09.1990 року по 31.02.1991 року; роботу в міській дитячій клінічній лікарні №6 з 22.02.1992 року по 31.12.1997 року - підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи що позов задоволено повістю, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений за основну позовну вимогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце знаходження: 84100, Донецька область, м. Слов`янськ, Соборна площа, 3) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце знаходження: 84100, Донецька область, м. Слов`янськ, Соборна площа, 3) №82 від 17.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) врахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), зокрема: роботу в кооперативі «Каспій» з 17.09.1990 року по 31.02.1991 року; роботу в міській дитячій клінічній лікарні №6 з 22.02.1992 року по 31.12.1997 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце знаходження: 84100, Донецька область, м. Слов`янськ, Соборна площа, 3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко