Справа № 724/1702/23
Суддя: Сілантьєва Е. Є.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1702/23
Провадження № 2-а/645/36/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції інспектора капітана поліції Волошенюка Юрія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції інспектора капітана поліції Волошенюка Ю.В. в якому проситьскасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА1015567, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 5 ст. 121 КУпАП зафіксованого не в автоматичному режимі його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення з накладанням на нього стягнення в вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Вважає, що постанова складена з помилками і неточностями, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, оскільки зазначеною в постанові адресою: АДРЕСА_1 , він ніколи не був зареєстрований.Крім того, зупинка автомобіля була не законною, тому як немає жодних фактичних даних про скоєння ним адміністративного правопорушення, яке має бути для зупинки автомобіля згідно закону України «Про Національну поліцію», а також законних вимог для надання відповідачеві ведійського посвідчення також не було. Відповідач ,звинувативши позивача у порушенні п. 2.3 ПДР, не надав доказів скоєння ним правопорушення та на його заперечення, стосовно того, що навіть якщо він би не був пристебнутий ременем безпеки, то у нього, як у інваліда другої групи є посвідчення підтверджуюче наявність фізичних вад, а у п. 2.3в ПДР України чітко сказано, що дозволяється не пристібатися ременем безпеки водіям і пасажирам з інвалідністю. Відповідач розглядаючи справу, зобов`язаний був ознайомити позивача з правами, ознайомити його з матеріалами справи і доказами, однак цього зроблено не було. Крім того відповідач не дав можливості надати ОСОБА_1 пояснення по справі, а одразу надав постанову. На підставі викладено до суду було подано даний позов.

23.10.2023 року на адресу суду від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що 01.08.2023 року приблизно о 18 год. 34 хв. інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області капітаном поліції Волошенюком Юрієм Васильовичем було виявлено, що водій, автомобіля GMC Yukon з д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , в с. Атаки, на А/Д Н-03, 304 км, керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив пункт 2.3 в Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Капітаном поліції Волошенюк Ю.В. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП поліцейським було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Пояснення, які позивач виклав у позовній заяві повністю суперечать його поясненням під час розгляду справи. З огляду на це, вважали, що викладене в позовній заяві є обставинами, які потребують доказуванню з боку позивача, оскільки вони суперечать іншим доказам, наявним у справі та не свідчать про незаконність дій або рішень з боку суб`єкта владних повноважень, яким виступає позивач. Надані відповідачем докази на підтвердження правомірності оскарженої позивачем постанови є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73, 75, 76 КАС України. Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення, містить інформацію щодо особи правопорушника та обставини скоєння ним правопорушення, а тому відповідає загальним вимогам, встановленим ч. 2 ст. 283 КУпАП. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено на позивача відповідно до статті 33 КУпАП та у межах, передбачених санкцією ч. 5 ст. 121 КУпАП. Відтак, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Таким чином, з огляду на все вищезазначене, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Інспектор патрульної поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕНА № 1015567 від 01.08.2023 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні, необґрунтовані.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.08.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції інспектора капітана поліції Волошенюка Юрія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без руху.

28.08.2023 року позивачем на виконання ухвали суду усунені зазначені в ній недоліки.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 29.08.2023 року матеріали адміністративної справи № 724/1702/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції інспектора капітана поліції Волошенюка Юрія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передано на розгляд за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.09.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив позов задовольнити у повному обсязі та розглядати справу за його відсутності.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не надали.

За приписами ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Зважаючи на належне повідомлення відповідачів про час і місце розгляду даної справи, враховуючи положення ч.ч. 1-3 ст. 268 КАС України, розгляд справи здійснений за відсутності учасників справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України судом не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Справа розглядається у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області капітана поліції Волошенюка Юрія Васильовича, серія ЕНА № 1015567 від 01.08.2023 року, ОСОБА_1 було було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за те, що 01.08.2023 року о 18 год. 34 хв. в с. Атаки, на А/Д Н-03, 304 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом GMC YUKON номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3.в. ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Згідно п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частина 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-УІІ «Про внесення змін де деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту тощо.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 4ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом приписи містяться в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 395.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст. 285 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-УІІІ, поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розмішувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дослідивши матеріали справи встановив, що будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Виходячи з вищезазначеного суд позбавлений можливості дослідити відеозапис або інші докази скоєного ОСОБА_1 правопорушення, окрім самої оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та заперечення відповідача.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові (постанова Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340).

Крім того, як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 350370 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має ІІ групу інвалідності, дата чергового переогляду 28.03.2025 року (а.с. 11).

Проте, при винесенні оскаржуваної постанови даний факт інспектором врахований не був.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідачем не надано суду та не зазначено в оскаржуваній постанові жодного доказу на підтвердження порушення позивачем законодавства України.

Доводи позивача, якими він заперечував правомірність складеної відповідачем постанови, останнім не спростовані.

Відповідно дост.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративної постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а справа- закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 241, 242 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції інспектора капітана поліції Волошенюка Юрія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1015567 від 01.08.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Волошенюком Юрієм Васильовичем.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса тимчасового мешкання АДРЕСА_2 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_3 ,

відповідач - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора капітана поліції Волошенюка Юрія Васильовича, юридична адреса: 58007, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Заводська, 22.

Повний текст рішення виготовлено 25.10.2023 року.

Головуючий суддя -