Справа № 300/5433/22
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2023 р. справа № 300/5433/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

адвокат Романків Ігор Михайлович (надалі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в рішенні від 03.11.2022 №63 у встановленні ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною з 06.01.2022 як надбавку до розміру пенсії на підставі п.7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", у розмірі від 20 до 25 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність і здійсненні з 06.01.2022 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області встановити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною з 06.01.2022 як надбавку до розміру пенсії на підставі п.7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", у розмірі від 20 до 25 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність і здійснити з 06.01.2022 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що 04.10.2022 звернулась із письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з проханням про встановлення надбавки до розміру пенсії за особливі заслуги перед Україною з 06.01.2022 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 133 «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», у розмірі від 20 до 25 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, та здійснити з 06.01.2022 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум. До вказаної заяви позивачем долучено належним чином завірені світлокопії паспорта громадянина України та облікової картки платника податків, пенсійного посвідчення, посвідчень депутата Рогатинської районної ради 4, 6 та 7 демократичних скликань, трудової книжки, а також оригінал адвокатського запиту від 29.03.2022, оригінал відповіді на адвокатський запит з додатками (завіреними світлокопіями рішень першої сесії Рогатинської районної ради «Про оголошення результатів виборів депутатів Рогатинської районної ради» 4. 5, 6 та 7 демократичних скликань), оригінал адвокатського запиту від 24.08.2022, оригінал відповіді на адвокатський запит з додатками (завіреною світлокопією протоколу №3 засідання лічильної комісії Рогатинської районної ради від 18.04.2006 про результати таємного голосування з виборів голови районної ради з списком депутатів, які отримали бюлетень, завіреною світлокопією протоколу №5 лічильної комісії Рогатинської районної ради від 18.04.2006 про результати таємного голосування з виборів заступника голови районної ради з списком депутатів, які отримали бюлетень для голосування, завіреною світлокопією депутата районної ради ОСОБА_1 про прийняття в члени фракції УНП в Рогатинській районній раді). Крім цього, у вказаній заяві позивачем було зазначено, що надати належним чином завірену світлокопію посвідчення про обрання депутатом Рогатинської районної ради 5 демократичного скликання не має можливості, оскільки таке їй не видавалось, однак, на підтвердження факту обрання депутатом Рогатинської районної ради Івано-Франківської області 5 демократичного скликання та здійснення відповідних повноважень надає інші підтверджуючі документи за списком, вказаним вище. Однак відповідачем протиправно не встановлено та не виплачено її таку надбавку з тих підстав, що позивачем не долучено посвідчення депутата за період з 2006 по 2010 здійснення позивачем повноважень депутата районної ради. Разом з тим, відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» така надбавка встановлюється депутатам всього чотирьох і більше скликань.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалось правом подання відзиву на позовну заяву, в якому представник вказав на правомірність дій відповідачів, так як, позивачем було долучено до заяви посвідчення «Депутат районної ради» трьох скликань за періоди з 2002-2006, 2010-2015 та з 05.11.2015, при цьому, на підтвердження четвертого періоду (скликання) здійснення позивачем повноваження як депутат районної ради не надано відповідне посвідчення. Крім того, представник звернув увагу на те, що на запит адвоката від 29.03.2022 архівний відділ №2 Івано-Франківської районної державної адміністрації, надав відповідь, яка долучена до матеріалів справи позивачкою, про те, що інформацію про обрання депутатом ОСОБА_1 - 4 і 5 скликань немає можливості, оскільки в наявних рішеннях сесій Рогатинської районної ради немає списку обраних депутатів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області скористалось правом подання відзиву на позовну заяву, в якому представник заперечуючи проти позовних вимог вказав на ті самі обставини, що і представник відповідача 1, та окрім того зазначив, що позивачка не скористалась правом, передбаченим абз. 4 п. 1.8 Порядку та не подала додаткових документів щодо підтвердження періоду роботи. Відтак на думку представника відповідача 2, підстав для здійснення перерахунку пенсії з 06.01.2022, немає.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 06.01.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.13).

У 2002 році позивач обрана депутатом Рогатинської районної ради Івано- Франківської області 4 демократичного скликання та по 2006 рік здійснювала свої повноваження як депутат районної ради (а.с.21).

У 2006 році позивач обрана депутатом Рогатинської районної ради Івано- Франківської області 5 демократичного скликання та по 2010 рік здійснювала свої повноваження як депутат районної ради (а.с.25, 26, 27, 28, 43).

У 2010 році позивач обрана депутатом Рогатинської районної ради Івано-Франківської області 6 демократичного скликання та по 2015 рік здійснювала свої повноваження як депутат районної ради (а.с.22).

У 2015 році позивач обрана депутатом Рогатинської районної ради Івано- Франківської області 7 демократичного скликання та здійснювала свої повноваження як депутат районної ради (а.с.23).

04.10.2022 ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо встановлення надбавки за особливі заслуги перед Україною з 06.01.2022 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 133 «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», у розмірі від 20 до 25 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, та здійснити з 06.01.2022 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум (а.с.38).

Листом від 27.10.2022 за №4275-4041/Д-02/8-0900/22 відповідач 1 рекомендував позивачу звернутись для проведення перерахунку пенсії з урахуванням долучених до звернення документів до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування на обліку або подати відповідну заяву через особистий кабінет на Веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Разом з цим, рішення по суті звернення (про встановлення або про відмову у встановленні пенсії за особливі заслуги перед Україною) відповідачем прийнято не було.

03.11.2022 позивач повторно звернулась через територіальний орган Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про встановлення їй пенсії за особливі заслуги перед Україною з 06.01.2022 як надбавку до розміру пенсії на підставі п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», у розмірі від 20 до 25 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, та здійснення з 06.01.2022 виплати перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.

Листом від 08.11.2022 за №0900-0206-8/38362 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким звернення позивача розглянуто за принципом екстериторіальності, прийнято рішення від 03.11.2022 за №63 яким відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії та встановленні пенсії за особливі заслуги перед Україною, з тих підстав, що позивачем було долучено до заяви посвідчення «Депутат районної ради» трьох скликань за періоди з 2002-2006, 2010-2015 та з 05.11.2015, при цьому, на підтвердження четвертого періоду (скликання) здійснення позивачем повноваження як депутата районної ради не надано відповідного посвідчення.

Вважаючи протиправною оскаржувану бездіяльність відповідача щодо не встановлення та не виплати надбавки за особливі заслуги перед Україною, позивач звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що передбачає встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров`я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною, є Закон України від 01.06.2000 № 1767-ІІІ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (далі - Закон № 1767-ІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону № 1767-ІІІ пенсії за особливі заслуги перед Україною (далі - пенсії за особливі заслуги) встановлюються громадянам України: депутатам - всього чотирьох і більше скликань Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад, районних, районних у містах, міських рад міст обласного значення в Україні та в колишній Українській РСР.

Згідно зі статтею 2 Закону № 1767-ІІІ особам, зазначеним у пунктах 1, 3 - 5 статті 1 цього Закону, пенсії за особливі заслуги встановлюються Пенсійним фондом України. Особам, зазначеним у пунктах 2, 6 - 8 статті 1 цього Закону, пенсії за особливі заслуги встановлюються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері пенсійного забезпечення, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Органи виконавчої влади, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, здійснюють підготовку документів для встановлення пенсій за особливі заслуги. Пенсійний фонд України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим розглядають скарги щодо відмови в установленні пенсій за особливі заслуги відповідно органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері пенсійного забезпечення, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам, зазначеним у статті 1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років відповідно до закону (стаття 4 Закону № 1767-ІІІ).

Частиною 1 статті 5 Закону № 1767-ІІІ передбачено, що пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: 1) від 35 до 40 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 1 і 8 статті 1 цього Закону; 2) від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2 - 5 статті 1 цього Закону; 3) від 20 до 25 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 6 і 7 статті 1 цього Закону.

У свою чергу, у відповідності до частини 3 статті 5 Закону № 1767-ІІІ, пенсія за особливі заслуги призначається з дня звернення за встановленням пенсії, але не раніше дати набрання чинності положеннями Закону, що встановлює право на таку пенсію. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про порушення клопотання про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами. Якщо заява про встановлення пенсії за особливі заслуги надсилається поштою і при цьому подаються всі необхідні документи, то днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається дата, вказана на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі, коли до заяви додані не всі необхідні документи, орган, що здійснює підготовку документів для встановлення пенсії за особливі заслуги, повідомляє заявнику, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3 місяців з дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому або відправлення заяви про встановлення такої пенсії.

Як встановлено судом вище та підтверджено у листі від 08.11.2022 за №0900-0206-8/38362, позивач звернулася до відповідача щодо встановлення надбавки за особливі заслуги перед Україною, однак позивачу відмовлено у задоволені її заяви з тих підстав, що позивачем було долучено до заяви посвідчення «Депутат районної ради» трьох скликань за періоди з 2002-2006, 2010-2015 та з 05.11.2015, при цьому, на підтвердження четвертого періоду (скликання) здійснення позивачем повноваження як депутата районної ради не надано відповідного посвідчення (а.с.20).

Водночас, позивач у позовні заяві зазначає що, причиною не долучення позивачем до своєї заяви про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною світлокопії посвідчення про обрання її депутатом Рогатинської районної ради стало те, що таке посвідчення їй узагалі не видавалось, а тому з об`єктивних причин вона позбавлена можливості надати його світлокопію. Зазначене не спростовується відповідачем.

Разом з цим, факт обрання позивача депутатом Рогатинської районної ради Івано- Франківської області 5 демократичного скликання (2006-2010 роки) підтверджується іншими, відмінними від посвідчення депутата, доказами зокрема, завіреною світлокопією протоколу №3 засідання лічильної комісії Рогатинської районної ради від 18.04.2006 про результати таємного голосування з виборів голови районної ради з списком депутатів, які отримали бюлетень (зв. а.с.26), завіреною світлокопією протоколу №5 лічильної комісії Рогатинської районної ради від 18.04.2006 про результати таємного голосування з виборів заступника голови районної ради з списком депутатів, які отримали бюлетень для голосування (а.с. 27), завіреною світлокопією заяви депутата районної ради ОСОБА_1 про прийняття в члени фракції УНП в Рогатинській районній раді (а.с.28). Крім того, факт обрання ОСОБА_1 депутатом Рогатинської районної ради 5 демократичного скликання підтверджується також і отриманими на адвокатський запит від 18.11.2022 (відповідь від 18.11.2022 за вих. №22) світлокопіями належним чином завірених сторінок газети «Голос Опілля», №16 (1296) від 15.04.2006 з оприлюдненою інформацією про результати виборів депутатів Рогатинської районної ради Івано-Франківської області 5 демократичного скликання ( ОСОБА_1 числиться під порядковим номером « 30») (а.с.43).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що на момент звернення щодо встановлення надбавки за особливі заслуги перед Україною - 04.10.2022, позивач була депутатом чотирьох скликань Рогатинської районної ради і мала право на надбавку до пенсії, згідно з пунктом 7 статті 1 Закону № 1767-ІІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

З огляду на викладене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в проведенні перерахунку пенсії № від 03.11.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача здійснити з 06.01.2022 виплату перерахованої пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно частини 3 статті 5 Закону №1767-ІІІ, пенсія за особливі заслуги встановлюється з дня звернення за встановленням пенсії або з дня набуття права на неї, якщо звернення за її встановленням відбулося не пізніше 12 місяців з дня набуття права. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами. Якщо заява про встановлення пенсії за особливі заслуги надсилається поштою і до неї додаються всі необхідні документи, днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви додані не всі необхідні документи, територіальний орган Пенсійного фонду України повідомляє заявникові, які документи мають бути подані додатково. Якщо такі документи будуть подані не пізніше трьох місяців з дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому або відправлення заяви про встановлення такої пенсії.

Позивач 04.10.2022 звернулась із заявою про перерахунок пенсії за віком згідно Закону №1058-VI долучивши додаткові документи, які підтверджують право на перерахунок її пенсії на підставі п. 7 ч. 1 ст. 1 3акону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Отже, аналізуючи вищезазначене та враховуючи те, що позивач 04.10.2022 звернулась із заявою та додатковими документами до пенсійного органу про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною, як надбавки до розміру пенсії, то позивач мала право отримувати дану надбавку до основної пенсії з моменту звернення із заявою про перерахунок пенсії, тобто з 04.10.2022.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.11.2022 №63 про відмову у встановленні ОСОБА_1 надбавки до розміру пенсії за особливі заслуги перед Україною як надбавки до розміру пенсії на підставі п.7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", у розмірі від 20 до 25 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області встановити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною з 04.10.2022 як надбавки до розміру пенсії на підставі п.7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", у розмірі від 20 до 25 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність і здійснити з 04.10.2022 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01 від 06.09.2005; п.89), «Проніна проти України» (заява №63566/00 від 18.07.2006; п.23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04 від 10.02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів, системного аналізу положень законодавства України в їх сукупності, суд приходить до висновку, про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суду надано право покласти судові витрати у справі повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, позивач, згідно із квитанцією від 22.12.2022 підтвердила сплату судового збору в розмірі 992,40 грн., за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області сплачений судовий збір в розмірі 694,68 грн, як зі сторони, внаслідок неправильного рішення якої виник спір.

Окрім того, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати.

У відповідності до пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, поряд з іншим, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Окрім зазначеного, частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., подано:

- копію договору про надання правничої допомоги №27/22 від 18.03.2022 (а.с.56-57);

- копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ІФ №001792 виданого 01.03.2021 ОСОБА_2 (а.с.60);

- ордер серії АТ №1022081 (а.с.59);

- копія квитанції до прибуткового касового ордеру №27/22 від 18.03.2022 (а.с.38).

За змістом частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI (далі Закон №5076-VI).

Згідно з положеннями статті 30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Лавентс проти Латвії (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

В зв`язку із вищенаведеним, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, а також те, що із поданих доказів судом неможливо встановити затрачений час адвоката при надані правової допомоги та обсяг таких робіт, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 6000,00 грн., є неспівмірною із складністю цієї справи та надмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Відтак, беручи до уваги принцип співмірності, а також виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, суд вважає, що пропорційними, співмірними і обґрунтованими є витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підлягає стягненню понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн, як зі сторони, внаслідок неправильного рішення якої виник спір.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.11.2022 №63 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області встановити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною з 04.10.2022, як надбавку до розміру пенсії на підставі п.7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", у розмірі від 20 до 25 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність і здійснити з 04.10.2022 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 694 (шістсот дев`яносто чотири) гривні 68 копійок та 3000 (три тисячі) гривень витрат на правничу (правову) допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (), адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (), адреса: вул. Г. Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.