Справа № 300/750/23
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" жовтня 2023 р. справа № 300/750/23
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими визначено позивачу податкові зобов`язання за платежами податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, оскільки, об`єкти нерухомого майна в с. Лука, Городенківського р-ну, Івано-Франківської області, які були власністю позивача у 2020 році, відносяться до будівель, споруд, визначених підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, тому не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 дану позовну заяву залишено без руху з підстав, встановлених частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та у зв`язку з невідповідністю даної позовної заяви вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивачу надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом: вказання ідентифікаційного коду відповідача, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з доказами поважності причин його пропуску.
Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2023, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 про повернення позовної заяви у справі № 300/750/23 скасовано та передано справу (заяву) на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.06.2023, справа передана головуючому судді Матуляку Я.П.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали усунення недоліків.
17.07.2023 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на адміністративний позов, який надійшов на адресу суду 06.09.2023 (а.с.124-126). Відповідач щодо задоволення позову заперечує та зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно, оскільки підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України застосовується за умови використання таких об`єктів за функціональним призначенням та з врахуванням виду діяльності платника податку. Водночас зазначив, що позивач зареєстрований як суб`єкт господарювання, основним видом економічної діяльності якого є роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах, при цьому, доказів використання даних об`єктів протягом 2020 року за функціональним призначенням - сільськогосподарське товаровиробництво, позивачем контролюючому органу не надано. Просив в задоволенні позову відмовити.
Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає таке.
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, видами економічної діяльності за КВЕД, якого є: 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах (основний); 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.21 Роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого 20.02.2023 позивач у 2020 році був власником 21 об`єкта нерухомого майна у с. Лука, Городенківського р-ну, Івано-Франківської обл., а саме:
нежитлова будівля (будівля млину ДКУ) на АДРЕСА_1 ;
нежитлова будівля (будівля навісу) на АДРЕСА_2 ;
нежитлова будівля (будівля санпропускника (прохідна)) на АДРЕСА_1 ;
нежитлова будівля (будівля корівника 4-х рядного) на АДРЕСА_3 ;
нежитлова будівля (будівля навісу) на АДРЕСА_4 ;
нежитлова будівля (будівля ваги) на АДРЕСА_5 ;
нежитлова будівля (кормоцех) на АДРЕСА_6 ;
нежитлова будівля (будівля навісу для комбайнів) на АДРЕСА_7 ;
нежитлова будівля (будівля навісу) на АДРЕСА_8 ;
нежитлова будівля (будівля мийки тракторної бригади) на АДРЕСА_9 ;
нежитлова будівля (будівля прохідна) на АДРЕСА_10 ;
нежитлова будівля (будівля складу запчастин тракторної бригади) на АДРЕСА_11 ;
нежитлова будівля (будівля зерноскладу) на АДРЕСА_12 ;
нежитлова будівля (будівля майстерні тракторної бригади) на АДРЕСА_13 ;
нежитлова будівля (будівля столярної майстерні) на АДРЕСА_14 ;
нежитлова будівля (будівля складу контори) на АДРЕСА_14 ;
нежитлова будівля (будівля складу заправки) на АДРЕСА_15 ;
нежитлова будівля (будівля телятник з свинарником) на АДРЕСА_1 ;
нежитлова будівля (будівля корівника) на АДРЕСА_16 ;
нежитлова будівля (будівля навісу для комбайнів) на АДРЕСА_17 ;
нежитлова будівля (будівля котельні тракторної бригади) на АДРЕСА_18 .
Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Положеннями статті 265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Пунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
За приписами пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).
Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.
В силу вимог підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.
Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
До класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, включені: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.
До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва"; 1271.2 "Будівлі для птахівництва"; 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна"; 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні"; 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства"; 1271.7 "Будівлі рибного господарства"; 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва"; 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".
Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту - платнику.
Разом з тим, сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме споруди сільськогосподарських товаровиробників не може бути підставою для звільнення від оподаткування.
Законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності), а й з використанням цієї будівлі у сільськогосподарській діяльності.
Таким чином, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати, є правовий статус будівлі та використання цієї будівлі за її призначенням.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 22.04. 2021 року у справі №822/3289/17.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як зазначалось судом вище, позивач здійснює господарську діяльність за видом економічної діяльності КВЕД 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур, а вищевказані нежитлові будівлі у с. Лука, Городенківського р-ну, Івано-Франківської обл. у 2020 році належали позивачу на праві власності, за вимогами ДК 018-2000 віднесені до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", використовувалися позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником при вирощуванні інших однорічних і дворічних культур, то у даному випадку не є об`єктами оподаткування, відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Документально підтвердженими витратами позивача є витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн., згідно квитанції від 23.02.2023 (а.с.66).
Як наслідок, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.