Справа № 160/12192/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Камінській С.В.
позивача представника відповідача 2 Чернеша Д.С. Слівінського Ю.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказів та розрахунків, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів, -
1. 02.06.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла направлена 01.06.2023 засобами поштового зв`язку позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просив:
1) визнати протиправними дії Міністерства оборони України (код 00034022), Військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) у відношенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) щодо неналежних:
- розрахунку календарної, пільгової та загальної вислуги років;
- алгоритму розрахунку грошової компенсації за невикористаних основних та додаткових відпусток за 2022-2023 роки;
- індексації грошового забезпечення;
- нарахування та виплати грошового забезпечення;
- нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні зі служби за частиною другою статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (абзац 2 частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»);
- нарахування та виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічних основної та додаткової відпусток за 2022-2023 роки;
- нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- нарахування та виплати середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні;
2) скасувати:
- наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 30 від 31.01.2023 (по стройовій частині);
- наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 75 від 15.03.2023 (по стройовій частині);
у відношенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) щодо неналежних:
- розрахунку календарної, пільгової та загальної вислуги років;
- алгоритму розрахунку грошової компенсації за невикористаних основних та додаткових відпусток за 2022-2023 роки;
зазначивши у відповідному місці: «...Вислуга років ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , станом на 31.01.2023 складає:
- календарна 14 років 10 місяців 22 дні;
- пільгова 05 років 10 місяців 21 день;
- загальна 20 років 09 місяців 13 днів.»;
3) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) належним чином нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) грошове забезпечення з урахуванням:
- посадового окладу в розмірі 5360 грн;
- окладу за військовим званням «солдат» в розмірі 980 грн;
- індексації грошового забезпечення;
за період з 05.04.2022 по 31.12.2022 включно, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 05.04.2022, доплативши з вказаних сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) належним чином нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) грошове забезпечення з урахуванням:
- посадового окладу в розмірі 5530 грн;
- окладу за військовим званням «солдат» в розмірі 1010 грн;
- індексації грошового забезпечення;
за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 01.01.2023, доплативши з вказаних сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
5) стягнути солідарно з Міністерства оборони України (код 00034022), Військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 ):
- грошову допомогу при звільненні зі служби за частиною другою статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (абзац 2 частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») в сумі 500963,05 грн;
- недонараховану та недоплачену грошову компенсації за всі невикористані дні щорічних основної та додаткової відпусток за 2022-2023 роки в сумі 224534,16 грн;
- моральну шкоду в сумі 1000000 грн;
-- всього на загальну суму 1725497,21 грн;
6) зобов`язати Міністерство оборони України (код 00034022), Військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) належним чином нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні з 01.02.2023 по день набрання рішенням законної сили включно, з проведенням необхідних нарахувань відповідно до чинного законодавства;
7) при винесенні рішення судові витрати стягнути солідарно з: Міністерства оборони України (код 00034022), Військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 );
8) зобов`язати Міністерство оборони України (код 00034022), Військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом 10 (десяти) денного строку з моменту набрання законної сили рішенням суду.
2. Ухвалою суду від 08.06.2023 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви. 13.06.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява ОСОБА_1 .
3. Ухвалою суду від 19.06.2023 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено, що питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду буде розглянуто під час розгляду справи, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 04.07.2023, встановлено строки для подання заяв по суті спору.
4. 27.06.2023 Міністерство оборони України надало відзив.
5. 28.06.2023 позивач надав пояснення.
6. 04.07.2023 у підготовчому засіданні у режимі відеоконференції прийняв участь позивач, прибув представник міністерства, ухвалою суду витребувано від військової частини докази по справі, судом оголошено перерву до 20.07.2023.
7. 13.07.2023 позивач надав пояснення та додаткові докази.
8. 18.07.2023 позивач надав повну копію військового квитка.
9. 20.07.2023 військова частина надала відзив та докази по справі.
10. 20.07.2023 у підготовчому засіданні з метою ознайомлення позивача з відзивом військової частини судом оголошено перерву до 27.07.2023.
11. У підготовчому засіданні продовжено строк підготовчого провадження строком до 90 днів, оголошено перерву до 10.10.2023.
12. 10.10.2023 представник військової частини надав додаткові пояснення.
13. У підготовчому засіданні ухвалою суду від 10.10.2023 позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду, оголошено перерву до 17.10.2023.
14. 11.10.2023 позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.
15. У підготовчому засіданні 17.10.2023 ухвалою суду визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду, продовжено розгляд справи, закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті одразу після закінчення підготовчого засідання, з метою надання пояснень відповідачем оголошено перерву до 26.10.2023.
16. 26.10.2023 позивач та представник військової частини надали пояснення, у судовому засіданні 26.10.2023 сторони підтримали обрані правові позиції.
щодо розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням
17. Позивач зазначив, що розмір посадового окладу за посадою «старшого навідника» числиться під порядковим № 821 та відповідає 6 тарифному розряду у примітках до додатку 1 до Постанови № 704.
18. Згідно з пунктом 4 Постанови № 704 посадовий оклад має визначатися у розмірі не меншому 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, помноженому на відповідний тарифний коефіцієнт, а саме 1,65.
19. Розмір посадового окладу позивача в 2022 році, який мав складати 1,65 (тарифний коефіцієнт) помножити на 3250 грн (50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2022 року згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік») = 5362,50 грн, що після заокруглення до десяти гривень дорівнює 5360 грн.
20. Розмір посадового окладу позивача в 2023 році, який мав складати 1,65 (тарифний коефіцієнт) помножити на 3350 грн (50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2023 згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 року») після заокруглення до десяти гривень дорівнює 5530 грн.
21. З додатку 14 до Постанови № 704 беремо коефіцієнт для розрахунку 0,3. Станом на 01.04.2022 вказану графу протиправно прораховано невірно, бо 0,3 помножити на 3250 грн (50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2022 року згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік») = 975, що після закруглення складає 980 гривень, що є розміром окладу за військовим званням «солдат» у 2022 році.
22. Станом на 01.01.2023 вказану графу протиправно прораховано невірно, бо 0,3 помножити на 3350 грн (50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2023 згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік») 1005, що після заокруглення до десяти гривень дорівнює 1010 грн.
23. У додаткових поясненнях, з посилання на судову практику Верховного Суду, позивач зазначив про необхідність обчислення окладів виходячи з розміру, обчисленому виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року та неправильність такого обчислення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018.
24. Відповідачами невірно прораховано вислугу років, яка складає: календарна 14 років 10 місяців 22 дні; пільгова 05 років 10 місяців 21 день; загальна 20 років 09 місяців 13 днів.
25. Вказаний розрахунок вислуги років підтверджується документами: копією сторінок «міліцейської» трудової книжки; копією відповіді № 2/Ч-6з від 23.02.2006 року з розшифровкою «силової» вислуги років; копією військового квитка позивача; копією довідки № 2875 від 06.09.2015 про безпосередню участь у бойових діях з 06.10.2014 по 06.09.2015; копією посвідчення учасника бойових дій.
26. Правовою підставою для вказаного розрахунку є постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».
щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільнені
27. Не зважаючи на те, що під час звільнення з органів внутрішніх справ виплата одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби не проводилася, позивачу досі не виплачено грошову допомогу при звільненні зі служби через сімейні обставини, виплату якої передбачено: частиною 2 статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», абзацом 2 частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
28. Невиплачена позивачу грошова допомога зі служби повинна складати, виходячи з грошового забезпечення при звільненні станом на 31.01.2023:
- оклад за військовим званням (солдат) 1010 гривень;
- посадовий оклад (старший навідник) 5530 гривень;
- відсоткова надбавка за вислугу років (35%) 2289 гривень ((1010 + 5530) помножити на 0,35 = 2289 гривень);
- додаткова винагорода відповідно до Постанови № 168 від 28.02.2022 100000 гривень;
29. Щодо складових, які враховуються при нарахуванні та виплаті грошової допомоги при звільненні, позивач звертає увагу на постанову від 10.11.2021 у справі № 825/997/17, згідно з якою встановлення підзаконним нормативно-правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили. Застосуванню підлягають норми Закону № 2011-XII та Постанови № 889, а не Інструкцій № 595 та № 550. До спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Інструкції № 260 в частині обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, щомісячної додаткової грошової винагороди. Відтак щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.
30. З посиланням на правові висновки, висловлені у постановах Верховного Суду у постановах від 26.06.2019 у справі № 821/3762/15-а, від 30.09.2020 у справі № 821/952/17, від 26.11.2020 у справі № 520/1365/2020, від 23.12.2022 у справі № 200/9977/18-а, позивач зазначив, що положення пункту 10 Порядку № 393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям особою права на пенсію.
щодо грошової компенсації за невикористані дні відпусток за 2022-2023 роки
31. Вірно розрахувавши кількість днів, за які слід сплатити компенсацію 54 дня, відповідачами протиправно невірно розраховано розмір грошового забезпечення, з якого слід нарахувати та виплатити компенсацію.
33. Позивач зазначив, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 2011-XII, Закону № 1282-ХІІ, Порядку № 1078. У разі несвоєчасної виплати грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку № 1078).
34. Індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, a отже підлягає обов`язковому нарахуванню i виплаті.
щодо недоплати єдиного внеску
35. Відповідачі належним чином не сплачували єдиний внесок, внаслідок чого обмежили право на пенсійне забезпечення позивача, яке підлягає поновленню.
щодо затримки повного розрахунку при звільнені
36. З посиланням на статті 116, 117 КЗпП України позивач зазначив, що відповідач не здійснив повний розрахунок при звільненні, у зв`язку із чим має обов`язок сплатити середній заробіток за весь час затримки.
щодо врахування індексу інфляції
37. Позивачу протиправно не було виплачено грошове забезпечення у вказаний період, позивач має право та стягнення такого забезпечення з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів зв`язку з порушенням строків їх виплати».
38. З посиланням на правові висновки, викладені у постанові від 18.07.2018 у справі № 185/515/16-а, позивач зазначив, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статті 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків ix виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19.12.2011 (справа № 6-58цс11), від 11.07.2017 (справа № 21-200316), та Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа № 336/4675/17), від 21.06.2018 (№ 523/1124/17), від 03.07.2018 (справа № 521/940/17).
39. Позивач також посилається на правові висновки, висловлені у постанові Верховного Суду від 08.11.2021 у справі № 460/8138/20.
щодо моральної шкоди
40. З вини відповідачів позивачу завдано значної моральної шкоди, оскільки було порушено право на своєчасний розрахунок при звільненні, передбачене статтею 116 КЗпП України, а також інші права і свободи громадянина, які відповідно до статті 22 Конституції України не є вичерпними.
42. Сукупний психологічний аналіз дозволяє визначити, що досліджувана ситуація виникла незалежно від волевиявлення позивача, призвела до проблемації його життя, що проявилося у інтенсивному емоційному стpeci, виникненні почуття розгубленості, обурення обставинами того, що сталося, почутті глибокого душевного болю.
43. Позивач наполягає, що протиправними діями відповідачів порушено звичний гармонійний стиль життя позивача, що потягло за собою певну зміну сімейних традицій, обмежено можливості побудови нових сімейних планів, призвело до необхідності пристосовуватися до нових, погіршених умов існування.
44. Оскільки підставою виникнення обов`язку відшкодувати моральну шкоду є правопорушення, то завжди є і моральні страждання з приводу порушення прав фізичної особи.
45. З посиланням на постанову Верховного суду України від 27.09.2017 у справі № 6-1435цс17, Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 750/6330/17, практику ЄСПЛ, позивач просив позову цій частині задовольнити.
щодо протиправності дій (бездіяльності) МО України
46. Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
щодо солідарного стягнення
47. За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на відшкодування шкоди, завданої позивачу відповідачами є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
48. Оскільки позивачу відповідачі шкоди завдали продовжують завдавати спільно, останні несуть солідарну відповідальність відповідно до частини першої статті 1190 ЦК України.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ
Військова частина НОМЕР_1
49. Військова частина проти позову заперечила повністю, зазначивши, що позивач з 05.04.2022 по 31.01.2023 був військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
50. Листом Міністерства соціальної політики від 24.07.2013 № 774/13/84-13 надано роз`яснення щодо непоширення КЗпП України на військовослужбовців.
51. У наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а не компенсаційних доплат (втрат) доходів населення, що вбачається з абзацу 3 пункту 7 розділу 1 Порядку № 260.
52. Індексація позивачу здійснювалась та нараховувалась, а на 2023 рік дія закону щодо проведення індексації зупинена.
53. Щодо розмірів складових грошового забезпечення, відповідач зазначив, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 704, зі змінами № 159 від 25.02.2022, було передбачено, що розміри посадового окладу та окладу за військове звання визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Таким чином, нарахування та виплата складових грошового забезпечення здійснено у повному обсязі.
54. Щодо невиплати грошової допомоги при звільненні зі служби в порядку, передбаченому частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідач зазначив, що абзац 7 частини 2 статті 15 цього Закону передбачає, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги.
55. У відповідності до вимог пункту 1 Порядку № 460, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
56. При цьому, допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.
57. Вислуга років позивача була розрахована у відповідності до наданих позивачем документів та за період з 05.04.2022 по 31.01.2023, окрім військового квитка, у військовій частині НОМЕР_1 інших документів, що підтверджують участь/службу у інших органах, робота/служба в яких надає право на здійснення перерахунку вислуги років не було, із Мукачівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки та (або) із Саксаганського територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Кривий Ріг не надходило.
58. У копії довідки № 802 від 18.05.2006, виданої фінансово-економічним відділом Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області, вказана загальна норма, що при звільненні з РОКГУ без права на пенсію, вихідна допомога не виплачується, згідно статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців» з 2005 року, та дане речення, занотоване у довідці, не встановлює для командування частини жодного зобов`язання.
59. У відповідності до вимог пункту 2.9 розділу 2 «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міністра Оборони України від 14.08.2014 № 530, обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється за послужним списком та іншими документами з особової справи військовослужбовця.
60. Документами, що підтверджують окремі періоди військової служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах, є, зокрема, довідки кадрових органів Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, про службу в цих військових формуваннях, яка підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах.
61. Позивач оскаржує неправильний розрахунок військовою частиною вислуги років, хоча із вище перелічених документів не надав жодного, у зв`язку з чим штабом військової частини НОМЕР_1 було здійснено розрахунок вислуги років на основі набутих у частині НОМЕР_1 документів. З моменту зарахування до списків особового складу частини та до дня звільнення та виключення зі списків особова справа позивача не надходила. Із районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки будь-які документи не надходили.
62. Пункт 2.15 розділу 2 Положення № 530 передбачає, що вислуга років розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення військовослужбовця. Розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію не складається для військовослужбовців, щодо яких на дату запланованого звільнення не дотримуються умови призначення пенсії, зазначені у статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка в свою чергу передбачає, що пенсія за вислугу років призначається у визначених випадках.
63. Позивач не підпадає ні під одну із цих категорій, а тому у військової частини НОМЕР_1 немає та не було жодного обов`язку встановити позивачу вислугу років у циферному значенні такому, як він бажає, в тому числі беручи до уваги його службу в правоохоронних органах внутрішніх справ та календарна вислуга років не буде більшою аніж 14 років 10 місяців 20 днів.
64. Із наявних документів, а саме військового квитка серії НОМЕР_4 , виданого Саксаганським ВК Дніпропетровської області 06.09.2014, був здійснений розрахунок вислуги років та становив службу у військовій частині пп НОМЕР_5 (01 рік 00 місяців 00 днів) та у військовій частині НОМЕР_1 (00 років 09 місяців 26 днів) та в загальному становив 01 рік 09 місяців 26 днів на основі якого і були виплачені належні грошові суми на день звільнення та виключення зі списків особового складу частини.
65. Надсилання листів, завірених своїм підписом та печаткою з вимогами змінити вислугу років не носять для військової частини НОМЕР_1 зобов`язального характеру, який суперечить вищевказаним вимогам.
66. Щодо зобов`язання командування ВЧ НОМЕР_1 встановити вислугу років на день звільнення позивача, - доцільніше таку роль і місце представити компетентним органам Пенсійному фонду України, про що йдеться у листі помічника командувача начальника фінансово економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (реєстраційний номер НОМЕР_6 ).
67. Щодо несплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначив, що така виплата здійснювалась у відповідності до встановлених вимог чинного законодавства та здійснювалась щомісячно з розділу утриманих грошових сум та компенсованих за рахунок державного бюджету.
68. Щодо затримки повного розрахунку при звільненні відповідач вказав, що не вбачається порушень з боку командування ВЧ НОМЕР_1 . Після звернення у лютому місяці 2023 року, командування частини з метою соціального та правового захисту позивача на основі доданих документів внесло зміни в наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) та встановило вислугу календарну вислугу років позивачу відповідно наданих та допустимих документальних доказів трудової книжки, після чого у зв`язку зі зміною вислуги років календарної після надходження коштів було здійснено доплату у березні місяці 2023 року, не порушуючи вимог Порядку № 260. А тому немає підстав вважати що ВЧ НОМЕР_1 ухиляється від забезпечення соціального захисту військовослужбовця чи здійснює протиправну бездіяльність. Командир військової частини та відповідальні посадові особи здійснили всі можливі дії в межах своєї компетенції наданих Конституцією України, Законом України «Про Збройні Сили України», Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженим наказом Міністра Оборони України від 16.07.1997 № 300, статутами Збройних Сил України та іншими законодавчими актами України.
69. Надана позивачем копія довідки командира частини пп НОМЕР_5 для військової частини НОМЕР_1 є лише інформаційною довідкою, та така з поміж інших документів надається для оформлення статусу «учасника бойових дій», в порядку передбаченому вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.
70. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди відповідач заперечив.
Міністерство оборони України
71. Міністерство оборони України проти позову заперечило повністю, зазначивши, що виплата грошового забезпечення разом зі сплатою страхових внесків належить до повноважень військової частини, та заявило про непоширення на правовідносини щодо проходження військової служби норм КЗпП України.
73. Щодо стягнення моральної шкоди міністерство заперечило, зазначивши, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність моральної шкоди.
74. Вимоги щодо солідарної відповідальності відповідач не визнав, оскільки не видавав відносно позивача наказів та рішень, що виключає вину чи протиправні дії зі сторони міністерства.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
щодо служби в органах внутрішніх справ
75. Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_7 , дата заповнення 25.10.2005:
- до вступу на службу в органи внутрішніх справ України трудового стажу не мав;
- запис 1: 01.10.1992: проходив службу в органах внутрішніх справ України безперервно тринадцять років двадцять чотири дні; підстава наказ ГУУВС № 41 о/с від 21.09.1992; наказ УМВС № 209 о/с від 24.101.2005;
- запис 2: 25.10.2005: (13 років 00 місяців 24 дні).
76. Криворізьке міське управління УМВС України в Дніпропетровській області, на заяву позивача від 16.02.2006, листом від 23.02.2006 № 2/Ч-6з повідомило ОСОБА_1 :
- Ваша заява від 16.02.2006 розглянута;
- згідно наказу начальника УМВС України в Дніпропетровській області № 202 о/с від 24.10.2005 року Ви звільнені з органів МВС України з 25.10.2005 за пунктом 64 "ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України;
- що стосується пільгового обчислення стажу роботи в ОВС надаю Вам наступну інформацію:
-- з 23.03.1994 до 18.06.1997 Ви працювали на посаді оперуповноваженого оперативно-розшукового відділу УВП-80 УМВС України в Дніпропетровській області, де стаж у пільговому обчисленні нараховується з розрахунку 30 діб за 40 діб, і складає 03 роки 09 місяців 03 дні (у календарному обчисленні - 02 роки 09 місяців 25 днів);
-- з 18.06.1997 до 20.12.2000 Ви працювали на посадах оперуповноваженого підрозділів карного розшуку Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області, де стаж у пільговому обчисленні нараховується з розрахунку 1 місяць за 1,5 місяця, і складає 04 роки 07 місяців 18 днів (у календарному обчисленні - 03 роки 05 місяців 02 дні);
- на ваші питання, які стосуються грошового та матеріального забезпечення, до цього листа додаю відповідь фінансової частини Криворізького міського управління, довідку про заробітну плату та інші доходи, розрахунок Вашої заборгованості, копію листа Департаменту фінансових ресурсів та економіки МВС України.
77. Криворізьке міське управління УМВС України в Дніпропетровській області видало довідку № 802 від 18.05.2006, ОСОБА_1 , дознавателю Довгінцівського РВКМУ, звільненому з 25.Х.2005 за ст. 64 «ж» (за власним бажанням) згідно наказу № 202 о/с від 24.Х.2005. На день звільнення вислуга склала 13 років 00 місяців 24 дні згідно наказу № 108 від 01.10.2004. При звільненні з РВКМУ без права на пенсію вихідна допомога не виплачується згідно статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців» з березня 2005 року.
щодо проходження служби за призовом під час мобілізації у 2014-2015
78. Згідно із записами у військовому квитку серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 :
- пункт 9: 06.09.2014 за мобілізацією призваний у Збройні Сили України;
- пункт 10: 06.09.2015 на підставі Указу Президента України № 328 від 12.06.2015 звільнений (демобілізований) в запас;
- пункт 11: 05.04.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 Мукачівським РТЦКтаСП призваний у Збройні Сили України;
- пункт 12: 31.01.2023 на підставі наказу ком. в/ч НОМЕР_1 № 24-рс від 24.01.2023 звільнений за ст.26 ч.4 п.2 п/п «г» ЗУ «Про в/о та в/с»;
- пункт 17. Проходження військової служби: в/ч пп НОМЕР_5 , дата зарахування в списки в/ч 06.09.2014 наказ № 14к, дата виключення зі списків в/ч 06.09.2015 наказ № 248;
- пункт 20. Відомості про державні нагороди, участь у боях, бойових діях де, коли в складі якої в/ч в якій посаді): в періоди 06.10.2014 06.03.2015, 21.03.2015 06.09.2015 брав участь в АТО в складі в/ч пп НОМЕР_5 (Сектор «С» та «В» в посаді гранатометника.
79. Наказом командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 05.09.2015 № 248 рядового ОСОБА_1 , гранатометника 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти відповідно до Указу Президента України від 12.06.2015 № 328/2015 «Про звільнення з військової служби військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 № 607 «Про часткову мобілізацію» з 06.09.2015 звільнено у запас за пунктом «ґ» (у разі оголошення демобілізації) частини 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і направлено для зарахування на військовий облік до Саксаганського РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. З 06.09.2015 позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
80. Довідка пп В0826 від 06.09.2015 № 2875 про безпосередню участь особи у антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, видана рядовому ОСОБА_1 про те, що він дійсно в період з 06.10.2014 по 06.09.2015 безпосередньо брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.
81. ОСОБА_1 23.11.2015 видано посвідчення серії НОМЕР_8 , згідно з яким пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
(щодо проходження служби за призовом під час мобілізації у 2022-2023)
82. Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.04.2022 № 85, на виконання вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з метою своєчасного та гарантованого проведення доукомплектування визначеного складу Збройних Сил України, інших складових сил оборони відповідно, нижчепойменованих осіб офіцерського сержантського та рядового складу, які прибули з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження військової служби за призовом осіб із числа резервістів, в особливий період, для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, зарахувати до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначити на посади. Вважати такими, що з 05.04.2022 справи та посади прийняли та приступили до виконання службових обов`язків: встановити оклад за посадою на місяць; оголосити вислугу років станом на 05.04.2022; виплачувати надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100% до посадового окладу за військове звання та надбавки за вислугу років:
- рядового ОСОБА_1 , - старшого навідника 1 гранатометного відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки 2 гірсько-штурмового батальйону, НОМЕР_9 , шпк «солдат», посадовий оклад 2910 грн.
83. Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2023 № 30:
- солдата ОСОБА_1 , старшого навідника 1 гранатометного відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки 2 гірсько-штурмового батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому окладу) від 24.01.2023 № 24-РС на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (у запас), частини 4 пункту 2 підпункту «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ зі змінами, вважати, що справи та посаду здав 31.01.2023. З 31.01.2023 виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, вважати таким, що припинив участь в бойових діях в складі військової частини НОМЕР_1 та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Кривий Piг;
- виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення - 09 місяців;
- оголосити вислугу років станом на 31.01.2023: календарна: 01 р. 09 м. 26 дн.;
- виплатити надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100% до посадового окладу, за військове звання та надбавки за вислугу років за відпрацьований період січня 2023 року;
- виплатити щомісячну премію в розмірі 301% за відпрацьований період січня 2023 року;
- виплатити додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 (сто тисяч) грн за відпрацьований період січня 2023 року;
- щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалась;
- виплатити грошову компенсацію за невикористані 20 діб щорічної основної відпустки за 2022 рік;
- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік не виплачена;
- підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.01.2023 № 24-РС, рапорт про здачу справ та посади від 31.01.2023.
84. Позивачу видана довідка від 16.02.2023 № 146/60/121 про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 05.04.2022 по 31.01.2023, у якості непридатній для читання. Довідка направлена засобами поштового зв`язку та отримана позивачем у лютому 2023 року.
85. Позивач направив командиру ВЧ НОМЕР_1 заяву від 20.02.2023, в якій просив виправити відомості щодо вислуги років, днів невикористаної відпустки та сум їх компенсації, виплатити такі суми, нарахувати та виплатити грошову допомогу при звільненні, надати довідку про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України за період з 05.04.2022 по 31.01.2023, визначивши вислугу років день за три, виплатити компенсацію вартості недоотриманого речового майна, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.
86. Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.03.2023 № 75, до пункту 19 параграфу 2 наказу від 31.01.2023 № 30 внесені зміни:
- солдата ОСОБА_1 , старшого навідника 1 гранатометного відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки 2 гірсько-штурмового батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому окладу) від 24.01.2023 № 24-РС на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (у запас), частини 4 пункту 2 підпункту «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ зі змінами, вважати, що справи та посаду здав 31.01.2023. З 31.01.2023 виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, вважати таким, що припинив участь в бойових діях в складі військової частини НОМЕР_1 та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Кривий Piг;
- виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення - 09 місяців;
- оголосити вислугу років станом на 31.01.2023: календарна: 14 р. 10 м. 20 дн., пільгова: 01 р. 07 м. 14 дн., загальна: 16 р. 06 м. 04 дн.;
- виплатити надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100% до посадового окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за відпрацьований період січня 2023 року;
- виплатити щомісячну премію в розмірі 301% за відпрацьований період січня 2023 року;
- виплатити додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 (сто тисяч) грн за відпрацьований період січня 2023 року;
- щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалась;
- виплатити грошову компенсацію за невикористані 23 доби щорічної основної відпустки за 2022 рік;
- щорічна основна відпустка за 2023 рік не надавалась;
- виплатити грошову компенсацію за невикористані 3 доби щорічної основної відпустки за 2022 рік. Виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік;
- виплатити грошову компенсацію за невикористані 28 діб додаткової відпустки. передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки», як учаснику бойових дій за 2022 та 2023 рік відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260;
- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік не виплачена.
87. Довідка ВЧ НОМЕР_1 від 28.03.2023 № 3439 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видана солдату запасу ОСОБА_1 , про те, що він дійсно в період з 09.04.2022 по 31.01.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей.
88. Листом від 30.03.2023 № 146/53/688, направленим позивачу засобами поштового зв`язку, військова частина у відповідь на заяву позивача від 20.02.2023 повідомила, що у фінансово-економічній службі військової частини НОМЕР_1 , в межах компетенції, розглянуто заяву від 20.02.2023 щодо внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023 №30 та перерахунку належних виплат при звільненні:
1) згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023 № 30 при звільненні з військової служби були здійснені наступні виплати:
- оклад за військовим званням: 530, період 01.01.-31.01.2023, розрахунок 530/31х31, сума 530;
- посадовий оклад: 2910, період 01.01.-31.01.2023, розрахунок 2910/31х31, сума 2910;
- відсоткова надбавка за вислугу років: 35%, період 01.01.-31.01.2023, розрахунок (530 + 2910) х 35%, сума 1204;
- надбавка за особливості проходження служби: 100%, період 01.01.-31.01.2023, розрахунок (530 + 2910 + 1204) х 100%, сума 4644;
- премія: 301%, період 01.01.-31.01.2023, розрахунок 2910 х 301%, сума 8759,10;
- додаткова винагорода відповідно до ПКМУ № 168 від 28.02.2022: 100000, період 01.01.-31.01.2023, розрахунок 100000 / 31 х 31, сума 100000;
- всього нараховано: 136575,46;
- зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 136575,46 грн 13.02.2023;
2) згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2023 № 75 про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023 № 30 здійснено наступний перерахунок та доплату коштів:
- відсоткова надбавка за вислугу років: 5%, період 01.01.-31.01.2023, розрахунок (530 + 2910) х 5%, сума 172;
- надбавка за особливості проходження служби: 100%, період 01.01.-31.01.2023, розрахунок 172 х 100%, сума 172;
- допомога при звільненні: 4% за кожний повний календарний місяць служби; період 1 р. 09 м. 26 дн. (9 місяців), розрахунок (172 + 172) х 4% х 9, сума 123,84;
- повідомляємо, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 індексація грошового забезпечення з 01.01.2023 не проводиться;
- щодо компенсації за неотримане речове майно - повідомляємо, що дана компенсація передбачена лише військовослужбовцям, які проходили військову службу за контрактом.
89. Додатком до листа від 30.03.2023 № 146/53/688 є, зокрема, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2023 № 75.
(щодо грошового забезпечення за час проходження служби у 2022-2023)
90. Згідно з довідкою про нараховане та виплачена грошове забезпечення від 19.07.2023 № 195-ЮС, військовослужбовцю ОСОБА_1 за період з 05.04.2022 по 31.01.2022 нараховано та виплачено наступні види грошового забезпечення:
щодо індексації грошового забезпечення
91. Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 19.07.2023 № 196/ЮС про суму індексації згідно постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078, яка виплачена ОСОБА_1 за період з 05.04.2023 по 31.01.2023, з розрахунку базового місяця «березень 2018 року»:
1) за 2022 рік:
- квітень: величина приросту ІСП: 27,1%; сума, яка підлягає індексуванню: 2481 грн; нараховано та виплачено індексації: 582,70 грн;
- травень: величина приросту ІСП: 36,8%; сума, яка підлягає індексуванню: 2481 грн; нараховано та виплачено індексації: 913,01 грн;
- червень: величина приросту ІСП: 41%; сума, яка підлягає індексуванню: 2481 грн; нараховано та виплачено індексації: 1017,21 грн;
- липень: величина приросту ІСП: 41%; сума, яка підлягає індексуванню: 2600 грн; нараховано та виплачено індексації: 1066 грн;
- серпень: величина приросту ІСП: 49,3%; сума, яка підлягає індексуванню: 2600 грн; нараховано та виплачено індексації: 1281,80 грн;
- вересень: величина приросту ІСП: 49,3%; сума, яка підлягає індексуванню: 2600 грн; нараховано та виплачено індексації: 1281,80 грн
- жовтень: величина приросту ІСП: 49,3%; сума, яка підлягає індексуванню: 2600 грн; нараховано та виплачено індексації: 1281,80 грн;
- листопад: величина приросту ІСП: 54,8%; сума, яка підлягає індексуванню: 2600 грн; нараховано та виплачено індексації: 1424,80 грн;
- грудень: величина приросту ІСП: 54,8%; сума, яка підлягає індексуванню: 2684 грн; нараховано та виплачено індексації: 1470,83 грн;
2) за 2023 рік: в 2023 році призупинено виплату індексації згідно з вимогами абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»;
93. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 28.03.2019, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 скасував в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій Військової частини-польова пошта НОМЕР_5 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією за постановою Кабінету Міністрів України № 460 від 17.09.2014; нарахування та виплати грошової компенсації за 13 невикористаних днів щорічної основної відпустки; нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року та в цій частині прийняв нову постанову про часткове задоволення позовних вимог:
1) визнав протиправними дії Військової частини-польова пошта НОМЕР_5 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 :
- одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією за постановою Кабінету Міністрів України № 460 від 17.09.2014;
- нарахування та виплати грошової компенсації за 13 невикористаних днів щорічної основної відпустки;
- перерахування за ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року;
2) стягнув з ВЧ НОМЕР_10 на користь ОСОБА_1 :
- одноразову грошову допомогу у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією за постановою Кабінету Міністрів України № 460 від 17.09.2014 в сумі 2123,55 гривень;
- грошову компенсацію за 13 невикористаних днів щорічної основної відпустки у сумі 3042 гривень.
3) зобов`язав ВЧ НОМЕР_10 перерахувати до Пенсійного фонду України за ОСОБА_1 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року.
95. Судом касаційної інстанції встановлено:
- 30.1. Пунктами 1-5 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 (далі Постанова КМУ № 460) визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та звільняються із служби після прийняття рішення про демобілізацію (крім військовослужбовців строкової військової служби), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
- 30.2. Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період служби за призовом у зв`язку з мобілізацією з дня їх призову на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час, за винятком тих осіб, які у разі звільнення з військової служби у мирний час не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
- 30.3. Розмір допомоги обчислюється з урахуванням пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» та виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.
- 30.4. Виплата військовослужбовцям допомоги у разі звільнення з військової служби здійснюється Міноборони, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на їх утримання.
- 30.5. Враховуючи обставини звільнення з військової служби після прийняття рішення про демобілізацію, позивач відповідно до приписів Постанови КМУ № 460 набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород) на день звільнення.
- 31. Судами встановлено, що згідно з наказом УМВС України в Дніпропетровській області від 24 жовтня 2005 року № 202 о/с, ОСОБА_1 був звільнений з посади дізнавача Довгінцівського РВ Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області з 25 жовтня 2005 року за п. «ж» статті 64 (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114.
- 31.1. Календарний строк проходження позивачем служби (з урахуванням строку служби в органах внутрішніх справ 13 років 00 місяців 24 дні) на момент звільнення з військової служби складав 14 років 00 місяців 25 днів.
- 31.2. Тобто, на момент звільнення зі служби в органах внутрішніх справ в жовтні 2005 року позивач, як працівник органів внутрішніх справ, який звільнився зі служби за власним бажанням мав право на отримання грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до пункту другого статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
- 32. Водночас частиною другою статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» врегульовано порядок виплати одноразової допомоги особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за умови якщо вони мають право на пенсію за цим Законом.
- 33. За таких обставин, Верховний Суд критично ставиться до тверджень позивача щодо протиправності дій відповідачів щодо не виплати йому грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як на підставу для виплати грошової допомоги у відповідності до пункту другого Порядку № 460, оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що на момент звільнення з органів внутрішніх справ в 2005 році позивач не набув право на пенсію за вислугу років, і виплата вихідної допомоги у відповідності до частини другої статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» йому не підлягала.
- 34. Як встановлено судом апеляційної інстанції наказом командира ВЧ НОМЕР_5 № 248 від 05.09.2015 визначено виплатити позивачу одноразову грошову допомогу на підставі Постанови КМУ № 460 у розмірі 4% за кожен повний місяць служби за період з жовтня 2014 року по серпень 2015 року включно.
- 35. З наявної в матеріалах справи довідки ВЧ НОМЕР_5 № 2755 від 05.09.2015 вбачається, що розмір грошового забезпечення позивача за останній місяць перед звільненням, тобто серпень 2015 року, становив 7020 гривень, а тому до виплати позивачу підлягає сума вищезазначеної одноразової грошової допомоги за 11 місяців служби в розмірі 3088,80 гривень (7020 х 4% = 280,80 х 11).
- 36. Водночас судом апеляційної інстанції встановлено, що на картковий рахунок позивача, 08.09.2015 року зараховано 965,25 гривень вищезазначеної одноразової грошової допомоги, що є порушенням Постанови КМУ № 460.
- 36.1. А тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ВЧ НОМЕР_5 щодо нарахування та виплати зазначеної допомоги позивачу підлягає частковому задоволенню.
- 36.2. Оскільки ВЧ НОМЕР_5 та ВЧ НОМЕР_11 розформовані, правонаступником яких визначено ВЧ НОМЕР_10 , на користь позивача підлягає стягненню з ВЧ НОМЕР_10 грошова допомога на суму 2123,55 гривень (3088,80 гривень - 965,25 гривень).
- 59. Враховуючи те, що позивач був призваний на військову службу по мобілізації, проходження такого виду військової служби врегульовані нормами спеціального законодавства, при цьому він не перебував у трудових стосунках з Міністерством оборони України шляхом укладання контракту на проходження військової служби, Верховний Суд зазначає, що підстави застосування норм статей 116, 117 КЗпП України щодо нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та його стягнення з відповідачів у визначеному позивачем розмірі 267078,33 гривень відсутні.
V. ОЦІНКА СУДУ
(1) щодо нарахування та виплати грошового забезпечення, єдиного внеску, компенсації втрати частини доходів
96. Позивач просить визнати протиправними дії МО України, ВЧ НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування та виплати грошового забезпечення, нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, компенсації втрати частини доходів, заявляє похідні вимоги про зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 належним чином нарахувати і виплатити:
- грошове забезпечення з урахуванням: посадового окладу в розмірі 5360 грн, окладу за військовим званням «солдат» в розмірі 980 грн, індексації грошового забезпечення, за період з 05.04.2022 по 31.12.2022 включно, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 05.04.2022, доплативши з вказаних сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- грошове забезпечення з урахуванням: посадового окладу в розмірі 5530 грн, окладу за військовим званням «солдат» в розмірі 1010 грн, індексації грошового забезпечення, за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 01.01.2023, доплативши з вказаних сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
97. В позовній заяві наведено обґрунтування вимог щодо обчислення грошового забезпечення з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, в подальшому позивач в усних та письмових поясненнях посилався на застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
98. МО України заперечуючи проти таких вимог зазначило, що не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення. ВЧ НОМЕР_1 зазначила про повну виплату за спірний період грошового забезпечення та її складових із застосуванням належного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
99. Судом встановлено, що у спірний період розмір грошового забезпечення позивача обчислено виходячи з розміру 1762 грн, як прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018. А саме, посадовий оклад у розмірі 2910 грн (1762 грн х 1,65 тарифний коефіцієнт за 6 тарифним розрядом, із застосуванням правила заокруглення, додаток 1 до Постанови № 704) та оклад за військовим званням у розмірі 530 грн (1762 грн х 0,3 тарифний розряд, військове звання «солдат», додаток 14 до Постанови № 704)).
100. Щодо розміру прожиткового мінімуму, суд зазначає, що законодавець щорічно встановлював розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб:
- 2018 рік: стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII: установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2018 у розмірі 1762 гривні для працездатних осіб;
- 2019 рік: пункт 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII: установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01.01.2018;
- 2020: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року у розмірі 2102 гривні;
- 2021: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для:
-- працездатних осіб: з 1 січня у розмірі 2270 гривень;
-- працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня у розмірі 2102 грн.
- 2022 рік: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для:
-- працездатних осіб: з 1 січня - 2481 грн;
-- працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня - 2102 грн.
- 2023 рік: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для:
-- працездатних осіб - 2684 гривні;
-- працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні.
101. Верховний Суд неодноразово давав оцінку застосуванню пункту 4 Постанови № 704 з урахуванням щорічної зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
102. З 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, грошового забезпечення.
103. При цьому, пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
104. Обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня відповідного календарного року.
105. Таким чином, суд не погоджується з доводами позивача щодо необхідності застосовування розміру мінімальної заробітної плати для обчислення грошового забезпечення за спірний період.
106. Пункт 4 Постанови № 704 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 встановлював залежність розміру посадового окладу та окладу за військовим званням саме від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом.
107. Суд також зазначає, що заявлений спір не стосується правовідносин у яких застосовується «прожитковий мінімум для працездатних осіб для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами», оскільки пункт 4 Постанови № 704 пов`язує збільшення розмірів окладів саме зі зростанням «прожиткового мінімуму для працездатних осіб», а позивач як військовослужбовець не займав посаду працівника іншого державного органу. Таким чином, позивач не був працівником державного органу, а проходив військову службу у військовій частині.
108. Вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити суми грошового забезпечення з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є передчасними, оскільки відповідач має застосовувати ці норми при здійсненні виплати спірних сум у належному розмірі, отже право позивача на такі виплати ще не є порушеним.
109. Так, згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. З аналізу норм закону вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
110. Таким чином, основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
111. Виплата у повному обсязі нарахованого відповідачем грошового забезпечення ще не здійснена, а отже відсутня виплата основної суми, за наявності якої можлива виплата суми компенсації, відсутні також відомості щодо періоду затримки виплати.
112. З урахуванням того, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 є відмінним (більшим) від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб від встановленого станом на 01.01.2018, та оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року є основною складовою для визначення розміру окладів, суд дійшов висновку, що позовній вимоги в розглянутій частині є часткового обґрунтованими, у тому числі з вимогами щодо нарахування сум єдиного соціального внеску.
113. Розглянуті позовні вимоги, заявлені до МО України, не підлягають задоволенню, оскільки міністерство не здійснювало нарахування та виплату грошового забезпечення позивачеві, отже не є належним відповідачем за такими позовними вимогами.
114. Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дій військової частини щодо неналежного нарахування та виплати грошового забезпечення, нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачу за період з 05.04.2022 по 31.01.2031 та похідні вимоги про зобов`язання військової частини нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум:
- за період з 05.04.2022 по 31.12.2022 включно із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з донарахуванням та сплатою сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з донарахуванням та сплатою сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
(2) щодо індексації грошового забезпечення
115. Позивач просить визнати протиправними дії МО України, Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежної індексації грошового забезпечення.
116. Належним відповідачем за такими позовними вимогами є військова частина, МО України не здійснювало нарахування та виплату сум як сум грошового забезпечення, так і сум індексації, отже міністерство не є належним відповідачем за такими позовними вимогами.
118. У 2023 році суми індексації грошового забезпечення позивачу не були нараховані та не були виплачені, що відповідає абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-ІХ, відповідно до якого зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ.
119. Судом не встановлено порушення порядку обчислення та нарахування сум індексації грошового забезпечення, оскільки індексації підлягають грошові доходи у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення, отже, збільшення розміру грошового забезпечення, у зв`язку з його перерахунком за 2022 рік не вплине на суми індексації, обчислені відповідно до Закону № 1282-ХІІ.
(3) щодо грошової компенсації за невикористаних основних та додаткових відпусток
120. Позивач просить визнати протиправними дії МО України, Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного алгоритму розрахунку грошової компенсації за невикористаних основних та додаткових відпусток за 2022-2023 роки; нарахування та виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічних основної та додаткової відпусток за 2022-2023 роки.
121. Також позивач просить скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 № 30 від 31.01.2023 (по стройовій частині) та № 75 від 15.03.2023 (по стройовій частині) щодо неналежного алгоритму розрахунку грошової компенсації за невикористаних основних та додаткових відпусток за 2022-2023 роки.
122. Похідною вимогою позивач заявляє стягнення солідарно з МО України, Військової частини НОМЕР_1 недонарахованої та недоплаченої грошової компенсації за всі невикористані дні щорічних основної та додаткової відпусток за 2022-2023 роки в сумі 224534,16 грн.
123. В обґрунтування вимог позивач посилається на правильний розрахунок невикористаних днів відпусток, однак, не правильний розмір грошового забезпечення за січень 2023 року, як місяць звільнення, який має бути більшим при обчисленні грошового забезпечення за січень 2023 року у повному обсязі, а саме у розмірі 143132 грн.
124. Суд зазначає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в розглянутій частині щодо скасування наказів від № 30 від 31.01.2023 та № 75 від 15.03.2023, оскільки в таких наказах визначено лише вказівку на виплати компенсаційних сум без зазначення їх розмірів або порядку обчислення, при цьому МО України не є належним відповідачем за такими позовними вимогами, отже підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.
125. Вирішуючи спір у цій частині, суд зазначає, що спірні компенсаційні виплати обчислені без урахування належного розміру грошового забезпечення, отже дії військової частини щодо нарахування та виплати таких сум грошової компенсації без урахування розміру грошового забезпечення за січень 2023 року, обчисленого з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, є протиправними, та способом поновлення порушеного права є зобов`язання відповідача здійснити належне нарахування та виплату таких сум.
(4) щодо одноразової допомоги при звільненні
126. Позивач просить визнати протиправними дії МО України, ВЧ НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні зі служби за частиною другою статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (абзац 2 частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), просить стягнути солідарно з МО України, ВЧ НОМЕР_1 грошову допомогу при звільненні зі служби за частиною другою статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (абзац 2 частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») в сумі 500963,05 грн.
127. Згідно розрахунку позивача грошова допомога при звільненні має обчислюватись з грошового забезпечення станом на 31.01.2023 у розмірі 143132,30 грн х 14 (повних календарних років служби) х на 25% (передбачено частиною 2 статті 9 Закону) = 500963,05 гривні.
128. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що наведені норми двох законів встановлюють тотожну виплату.
129. Наказом від 15.03.2023 № 75, в редакції наказу від 31.01.2023 № 30, вирішено виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення, а саме за 9 місяців.
131. Частиною другою статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІ), в редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
132. Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (частина шоста статті 9 Закону № 2262-ХІІ).
133. Таким чином, частинами другою та шостою статті 9 Закону № 2262-ХІІ встановлений порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби через сімейні обставини або інші поважні причини.
134. Як встановлено судом, позивача звільнено зі служби на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (у запас), частини 4 пункту 2 підпункту «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ.
135. Абзацами 2, 6 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), в редакції на час звільнення позивача зі служби у 2023 році, встановлено:
- військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
- у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
136. При цьому, абзацом сьомим пункту 2 Закону № 2011-ХІІ, в редакції на час звільнення позивача зі служби у 2023 році, встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.
137. Таким чином, абзацом сьомим пункту 2 Закону № 2011-ХІІ передбачена спеціальна норма, яка регулює виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а саме за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги.
139. Таким чином, позивач має право отримання одноразової грошової допомоги відповідно до абзацу сьомого пункту 2 Закону № 2011-ХІІ за період такої служби з дня призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби.
140. Суд зазначає, що абзацом сьомим пункту 2 Закону № 2011-ХІІ не встановлений розмір спірної одноразової грошової допомоги, та такий розмір визначений «Порядком та умовами виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 (далі Порядок № 460).
141. Так, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення (пункт 1 Порядку № 460).
142. Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (пункт 2 Порядку № 460).
143. Допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення (пункт 4 Порядку № 460).
145. Таким чином, оскільки у спірних правовідносинах підлягає застосуванню спеціальна норма, а саме абзац сьомий пункту 2 Закону № 2011-ХІІ, позовні вимоги про визнання протиправними дії МО України, ВЧ НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні зі служби за частиною другою статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (абзац 2 частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), та стягнення солідарно з відповідачів грошову допомогу при звільненні зі служби за частиною другою статті 9 Закону України «Про пенсійне осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (абзац 2 частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») в сумі 500963,05 грн не підлягають задоволенню.
146. Поряд з цим, оскільки розмір одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби залежить від місячного розміру грошового забезпечення, а судом встановлено незастосування для визначення складових грошового забезпечення позивача за січень 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, розмір спірної допомоги має бути нарахований із урахуванням розміру грошового забезпечення позивача за січень 2023 року, обчисленого із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023.
147. Доводи позивача про необхідність врахування при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні у складі грошового забезпечення за січень 2023 року додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, суд вважає помилковими, оскільки така винагорода не враховується як складова грошового забезпечення при обчисленні спірної одноразової допомоги при звільненні, за своєю природою є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, що виплачується тільки під час дії воєнного стану та за певних умов.
(5) щодо вислуги років
148. Позивач просить визнати протиправними дії МО України, Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного розрахунку календарної, пільгової та загальної вислуги років, скасувати наказ № 30 від 31.01.2023 та № 75 від 15.03.2023 щодо неналежного розрахунку календарної, пільгової та загальної вислуги років, зазначивши у відповідному місці: «...Вислуга років ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , станом на 31.01.2023 складає: календарна 14 років 10 місяців 22 дні; пільгова 05 років 10 місяців 21 день; загальна 20 років 09 місяців 13 днів.».
149. В обґрунтування вимог позивач зазначає про неврахування проходження періоду служби в органах внутрішніх справ з 01.10.1992 по 25.10.2005, посилається на лист Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області від 23.02.2006 № 2/Ч-6з, яким надано інформацію щодо пільгового обчислення стажу роботи в органах внутрішніх справ. У судовому засіданні пояснив, що не враховано дні прийняття та звільнення зі служби в усіх випадках, надав розрахунок пільгової вислуги років.
150. Військова частина проти таких позовних вимог заперечила, зазначивши, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 був здійснений розрахунок вислуги років, який становив службу у військовій частині пп НОМЕР_5 (01 рік 00 місяців 00 днів) та у військовій частині НОМЕР_1 (00 років 09 місяців 26 днів), що загально становив 01 рік 09 місяців 26 днів, на основі чого і були виплачені належні грошові суми на день звільнення та виключення зі списків особового складу частини. Надсилання позивачем листів, завірених своїм підписом та печаткою, з вимогами змінити вислугу років не носять для ВЧ НОМЕР_1 зобов`язального характеру, інші підтверджуючі документи не надсилались.
151. Оскільки наказом від 15.03.2023 № 75 внесені зміни до наказу від 31.01.2023 № 30 шляхом викладення його змісту у новій редакції, суд не вбачає підстав для оскарження наказу від 31.01.2023 № 30 в первинній редакції, оскільки його зміст з 15.03.2023 є зміненим, та надає оцінку останньому в оскаржуваній частині.
152. Згідно з витягом з наказу від 15.03.2023 № 75 при звільненні позивачеві оголошено вислугу років станом на 31.01.2023:
- календарна: 14 років 10 місяців 20 днів;
- пільгова: 01 років 07 місяців 14 днів,
- загальна: 16 років 06 місяців 04 дні.
153. Календарна вислуга років 14 років 10 місяців 20 днів обчислена з урахуванням періоду служби:
- з 01.10.1992 по 25.10.2005 в органах внутрішніх справ: 13 років 00 місяців 24 дня;
- з 06.09.2014 по 06.09.2015 у ВЧ-пп В0829: 1 рік 00 місяців 00 днів;
- з 05.04.2022 по 31.01.2023 у ВЧ НОМЕР_1 : 00 років 09 місяців 26 днів;
- разом: 14 років 10 місяців 20 днів.
154. Пільгова вислуга років (без врахування календарного обчислення) 01 рік 07 місяців 14 днів обчислена військовою частиною з урахуванням періоду служби з 09.04.2022 по 31.01.2023 у ВЧ НОМЕР_1 .
155. Надаючи оцінку доводам позивача про помилковість обчислення календарної вислуги 14 років 10 місяців 20 днів, коли така тривалість складає 14 років 10 місяців 22 дні, та доводам відповідача про правильність обчислення з урахуванням правил пункту 2.14 розділу ІІ Положення № 530, суд зазначає наступне.
(щодо календарної вислуги)
156. Період проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.10.1992 по 25.10.2005 враховано відповідачем як 13 років 00 місяців 24 дня, що відповідає записам 1 та 2 трудової книжки позивача серії НОМЕР_7 . Військова частина не мала підстав здійснювати перерахунок та зміну тривалості такої вислуги у календарному обчисленні, у зв`язку із чим протиправності дій відповідача суд не встановив.
157. Період військової служби у ВЧ-пп НОМЕР_5 , який відображено у військовому квитку, з 06.09.2014 по 06.09.2015 військовою частиною календарно обчислено у 1 рік 00 місяців 00 днів.
158. Поряд з цим, календарна тривалість періоду з 06.09.2014 по 06.09.2015 складає 1 рік 0 місяців 1 день, що разом з календарною вислугою в органах внутрішніх справ (13 років 00 місяців 24 дня) складає 14 років 0 місяців 25 днів.
160. Період військової служби у ВЧ НОМЕР_1 з 05.04.2022 по 31.01.2023 у ВЧ НОМЕР_1 відповідачем обчислено як 00 років 09 місяців 26 днів.
161. Календарна тривалість періоду з 05.04.2022 по 31.01.2023 дорівнює 9 місяцям 26 дням (у 2022 році: 26 днів квітня, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень; у 2023 році: січень).
162. Разом календарна вислуга обчисленням складає 14 років 10 місяців 21 день = 13 років 00 місяців 24 дня служби в органах внутрішніх справ) + 1 рік 0 місяців 1 день військової служби у ВЧ-пп В0829 + 9 місяців 26 днів військової служби у ВЧ НОМЕР_1 ).
163. Таким чином, суд частково погоджується з доводами позивача щодо неправильності обчислення календарної вислуги років.
164. Доводи військової частини про здійснення обчислення вислуги років з урахуванням правил пункту 2.14 розділу ІІ Положення № 530, тобто врахування у середньому 30 днів у місяці, суд у розглянутому випадку за період з 06.09.2014 по 06.09.2015 вважає необґрунтованими. Зокрема, у вересні 30 днів, разом календарна вислуга складає 11 місяців 31 день, або 1 рік 0 місяців 1 день.
166. Однак, Положення № 530 має визначену пунктом 1.1. сферу застосування, а наведені відповідачем правила звужують права позивача, фактично не визнаючи дійсний календарний період проходження служби, зменшуючи його для зручності обчислення технічними засобами. Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» застосування середнього показника кількості днів у місяці при обчисленні вислуги років не передбачено, а лише встановлено день початку та день закінчення проходження військової служби.
167. Таким чином, є протиправним оголошення календарної вислуги років, зменшеної на 1 день.
(щодо пільгової вислуги)
168. У позові позивач просить встановити пільгову вислугу 05 років 10 місяців 21 день, у письмових поясненнях від 26.10.2023 позивач зазначив, що пільгова вислуга років складає 6 років 0 місяців 25 днів за періоди служби:
- ОВС УВП: 00 років 11 місяців 08 днів;
- ОВС кримінальний розшук: 01 рік 09 місяців 01 день;
- В0829: 01 рік 09 місяців 02 дні;
- А1556: 01 рік 07 місяців 14 днів.
169. Надаючи оцінку доводам позивача про неправильність обчислення у наказі про звільнення вислуги років, зокрема пільгової - 01 рік 07 місяців 14 днів, суд виходить з того, що позивач посилається на неврахування у пільгову вислугу періодів служби в органах внутрішніх справ та військової служби у 2014 2015 роках.
- на офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу - особові справи та послужні картки, отримані з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;
- на сержантів і солдатів - обліково-послужні картки, отримані з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та вилучені з їхніх військових квитків.
171. На військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, особові справи, послужні та обліково-послужні картки районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки пересилають безпосередньо до військових частин, куди направлені військовослужбовці, з урахуванням вимог пунктів 5-7 цього розділу (пункт 8 Інструкції № 280).
172. Для організації персонального обліку військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період у службах персоналу та кадрових центрах використовуються послужні картки, які зберігаються в їх довідкових картотеках. У разі відсутності послужних карток на них виписуються скорочені послужні картки на підставі отриманих наказів по стройовій частині (пункт 10 Інструкції № 280).
173. У військових частинах, органах військового управління та з`єднаннях, на кораблях (суднах) і в підрозділах військової частини, які беруть участь у бойових діях, облік особового складу ведеться з урахуванням таких особливостей: у військових частинах, які беруть участь у бойових діях, особові справи та послужні (скорочені послужні, обліково-послужні) картки не ведуться (пункт 11 Інструкції № 280).
174. У судовому засіданні представник військової частини пояснив, що від територіальних центрів комплектування не надходила особова справа або обліково-послужна картка позивача, а обчислення вислуги років здійснено з урахуванням відомостей трудової книжки та військового квитка.
175. Для вирішення спору в цій частині належить також зазначити мету оголошення в наказі про звільнення вислуги років позивача.
176. У розглянутому випадку оголошення вислуги років у наказі про звільнення здійснено на виконання правил, встановлених розділом IV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом МО України від 07.06.2018 № 260, а саме для виплати надбавки за вислуги років.
177. Військовослужбовцям щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків. Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (пункти 1, 2 розділу IV Порядку № 260).
178. Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку № 260, для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди, зокрема, зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»;
179. Для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям, призваним або прийнятим на військову службу із запасу, зараховуються всі періоди попередньої служби.
180. Періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку, обчислюються відповідно до чинного законодавства України.
181. Періоди служби, обчислені на пільгових умовах відповідно до раніше встановленого порядку, перерахунку в бік зменшення не підлягають.
182. Для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців. Наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності), що підтверджують проходження військової служби. Календарна та пільгова вислуга років зазначаються окремо (пункт 6 розділу IV Порядку № 260).
183. Військовослужбовцям, які прибули до військової частини для подальшого проходження служби, виплата надбавки за вислугу років здійснюється на підставі інформації про вислугу років, зазначеної у грошовому атестаті. Після надходження до військової частини особової справи військовослужбовця вислуга років для виплати йому надбавки оголошується наказом командира військової частини (пункт 7 розділу IV Порядку № 260).
184. Отже, під час видання наказу в якому оголошується вислуга років належить використовувати особові справи військовослужбовців та інші документі (за їх наявності), що підтверджують проходження військової служби.
185. Фактично, у наказі про звільнення від 31.01.2023, з урахуванням внесених змін наказом від 15.03.2023, оголошено пільгову вислугу років виключно за час військової служби у ВЧ НОМЕР_1 з 09.04.2022 по 31.01.2023 з обрахунку один місяць за три 01 рік 07 місяців 14 днів (без врахування календарного обчислення). Судом не встановлено порушення прав позивача при обчисленні пільгової вислуги років за такий період військової служби.
186. При цьому, відповідач здійснив обчислення вислуги років при звільненні позивача у січні 2023 року за наявних у військової частини документів, а саме трудової книжки та військового квитка.
187. У лютому 2023 року позивачем надано військовій частині копії документів для обчислення пільгової вислуги років, зокрема копію листа Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області від 23.02.2006 № 2/Ч-6з.
188. Суд зазначає, що у відповідача при отриманні копії такого листа не виник обов`язок пільгового обчислення періоду служби в органах внутрішніх справ, оскільки копія такого листа у розглянутому випадку не є документом з особової справи військовослужбовця, не є довідкою кадрової служби органу внутрішніх справ. При цьому, відповідач не здійснював обчислення вислуги років для призначення пенсії згідно Положення № 530.
189. Як зазначено вище, на адресу військової частини не направлялась особова справа позивача, документи для визначення пільгового стажу за час служби в органах внутрішніх справ, які є підставою для включення до пільгового стажу, військовій частині не надходили, надіслана позивачем на адресу військової частини копія відповіді Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області від 23.02.2006 № 2/Ч-6з на звернення позивача не може бути для військової частини підставою для врахування вказаних у копії листа періодів у пільговий стаж позивача.
190. Поряд з цим, військова частина мала відомості військового квитка позивача серії НОМЕР_4 , у якому вчинено запис 20, згідно з яким в періоди 06.10.2014 06.03.2015, 21.03.2015 06.09.2015 позивач брав участь в АТО в складі в/ч пп НОМЕР_5 (Сектор «С» та «В») в посаді гранатометника.
191. Так, на пільгових умовах до вислуги років зараховується час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції один місяць за три, відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб».
192. Однак, військова частина не врахувала такий період проходження військової служби на пільгових умовах.
193. З огляду на викладене, суд частково погоджується з доводами позивача щодо неправильного визначення календарної, пільгової та загальної вислуги років.
(6) щодо середнього заробітку за час затримки при звільнення
194. Позивач просить визнати протиправними дії МО України, Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування та виплати середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні та зобов`язати відповідачів належним чином нарахувати і виплатити середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні з 01.02.2023 по день набрання рішенням законної сили включно, з проведенням необхідних нарахувань відповідно до чинного законодавства.
195. Вирішуючи спір в цій частині суд зазначає, що на час звернення позивача до суду та станом на час прийняття рішення по суті спору, спірні виплати у повному розмірі не є нарахованими та виплаченими, з позивачем ще не було проведено кінцевого розрахунку, у зв`язку із чим неможливим є визначення суми яка є несвоєчасно виплаченою при звільненні, періоду затримки розрахунку при звільненні та розміру середнього грошового забезпечення за період затримки розрахунку при звільненні, а тому вказана позовна вимога є передчасною.
(7) щодо стягнення компенсації моральної шкоди
196. Позивач просить стягнути солідарно з МО України, Військової частини НОМЕР_1 моральну шкоду в сумі 1000000 грн, обґрунтовуючи такі позовні вимоги тим, що з вини відповідачів позивачу завдано значної моральної шкоди, оскільки було порушено право на своєчасний розрахунок при звільненні, передбачене статтею 116 КЗпП України, а також інші права і свободи громадянина, які відповідно до статті 22 Конституції України не є вичерпними, що призвело до моральних страждань і потрясінь, що вимагає від додаткових зусиль для організації життя позивача.
197. Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено вчинення протиправних дій та порушення прав позивача МО України, що є підставою для відмови у їх задоволенні до такого відповідача.
198. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
199. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають три складові частини, за наявності яких і настає відповідальність, а саме: наявність такої шкоди, протиправність діяння її відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні.
200. Суд зазначає, що порушення прав людини у публічних правовідносинах завжди викликає негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.
201. У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.
202. Судом не встановлено факту заподіяння позивачу моральних страждань оскаржуваними діями, позивачем не надано належних та допустимих доказів заподіяння йому такої шкоди, а також не наведено належних мотивувань, з яких він виходив при визначенні розміру цієї шкоди.
(8) щодо стягнення судових витрат
203. Позивач просить стягнути на його користь судові витрати солідарно з МО України та ВЧ НОМЕР_1 , однак матеріалами справи не підтверджено понесення позивачем таких витрат, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення таких вимог.
(9) щодо зобов`язання відповідача подати звіт виконання судового рішення
204. Позивач просить зобов`язати МО України, ВЧ НОМЕР_1 подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом 10-денного строку з моменту набрання законної сили рішенням суду.
205. Суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення.
206. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Відповідач зобов`язаний виконувати рішення суду відповідно до статті 129-1 Конституції України, згідно із якою судове рішення є обов`язковим до виконання, та відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якою встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади та судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, органи державної влади, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
207. Із заявленого клопотання позивача не вбачається, а судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач створюватиме перешкоди для виконання такого рішення.
208. Оскільки позивач не навів обґрунтувань та не надав доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього рішення.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
209. З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
210. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати грошового забезпечення, нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 за період з 05.04.2022 по 31.01.2023 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023.
3. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 сум грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної та додаткової відпусток без урахування розміру грошового забезпечення за січень 2023 року, обчисленого з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
4. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби без урахування розміру грошового забезпечення за січень 2023 року, обчисленого з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум:
- грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 31.12.2022 включно із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з нарахуванням та сплатою сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з нарахуванням та сплатою сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної та додаткової відпусток з урахуванням розміру грошового забезпечення за січень 2023 року, обчисленого з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з урахуванням розміру грошового забезпечення за січень 2023 року, обчисленого з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
6. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування при обчисленні вислуги років ОСОБА_1 часу проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції з 06.10.2014 по 06.03.2015 та з 31.03.2015 по 06.09.2015 у складі військової частини польова пошта НОМЕР_5 .
7. Визнати протиправним оголошення в наказі командира Військової частини НОМЕР_1 № 30 від 31.01.2023 (по стройовій частині), в редакції наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 75 від 15.03.2023 (по стройовій частині), календарної, пільгової та загальної вислуги років ОСОБА_1 без урахування календарної вислуги 14 років 10 місяців 21 день та без урахування періоду проходження військової служби у пільговому обчисленні з 06.10.2014 по 06.03.2015 та з 31.03.2015 по 06.09.2015 як періоду участі в антитерористичній операції у складі військової частини польова пошта НОМЕР_5 .
8. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 :
- здійснити ОСОБА_1 обчислення на пільгових умовах періоду проходження військової служби з 06.10.2014 по 06.03.2015 та з 31.03.2015 по 06.09.2015, як часу проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції з 06.10.2014 по 06.03.2015 та з 31.03.2015 по 06.09.2015 у складі військової частини польова пошта НОМЕР_5 ;
- внести зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 30 від 31.01.2023 (по стройовій частині), в редакції наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 75 від 15.03.2023 (по стройовій частині), із оголошенням календарної вислуги років - 14 років 10 місяців 21 день, із включенням до пільгової та загальної вислуги років ОСОБА_1 такої календарної вислуги років та періоду проходження військової служби на пільгових умовах з 06.10.2014 по 06.03.2015 та з 31.03.2015 по 06.09.2015, як часу проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції з 06.10.2014 по 06.03.2015 та з 31.03.2015 по 06.09.2015 у складі військової частини польова пошта НОМЕР_5 .
9. В іншій частині позовних вимог відмовити.
10. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.
11. Повне рішення складено 26.10.2023.

Суддя І.О. Верба