Справа № 489/2751/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 489/2751/23

Категорія: 113070000 Головуючий в 1 інстанції: Микульшина Г.А.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту:17.07.2023р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області (далі ДПП в особі УПП в Миколаївській області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7057997 від 26 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 26 травня 2023 року відносно нього було винесено постанову, відповідно до якої того ж дня о 16:31 год. він, рухаючись в м. Миколаєві по вул. Новосільська, 2/2, керуючи транспортним засобом Toyota Prado, державний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Із вказаною постановою позивач не згодний та зазначає, що обставини, викладені в постанові, не відповідають дійсності. ОСОБА_1 зазначає, що рухався по головній дорозі відповідно до її конфігурації (дорога заокруглювалась ліворуч), напрямку руху не змінював, нікуди не звертаючи та не маючи наміру зупинятися чи перестроюватись в інший ряд. Крім того вказував на те, що на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів. Фіксація начебто вчинення ним адміністративного правопорушення здійснювалась на особистий телефон працівника поліції, що суперечить положенням діючого законодавства. До того ж, постанова про адміністративне правопорушення не містить посилання на технічний засіб, яким було здійснено відеофіксацію. Також ОСОБА_1 зазначав, що працівниками поліції при складанні оскаржуваної постанови не було надано йому можливість скористатись правничою допомогою та надати в письмовій формі свої заперечення щодо обставин справи.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач порушив вимоги п.9.2"б" ПДР України, що зафіксовано працівниками поліції та підтверджується відеозаписом. Зазначають, що при проїзді перехрестя вул. Новосільська та пров. Корабелів ОСОБА_1 виконав маневр поворот ліворуч, не ввімкнувши відповідний попереджувальний сигнал. На переконання представника відповідача, відсутність в постанові відомостей про технічний засіб, на який велась фіксація, є формальним недоліком та не може бути достатньою підставою для скасування постанови. Щодо посилань позивача на те, що йому не було надано можливості скористатись правничою допомогою та надати в письмовій формі заперечення по справі зазначали, що такі клопотання були заявлені позивачем вже після розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, відповідно не могли бути розглянуті.

Справу розглянуто за правилами встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до ДПП в особі УПП в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7057997 від 26 травня 2023 року та закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ДПП в особі УПП в Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що відсутність в оскаржуваній постанові посилання на відеозапис вчиненого правопорушення, за умови посилання на технічний пристрій, яким здійснювався відеозапис порушення, є формальним недоліком оскаржуваної постанови, який жодним чином не спростовує факту вчинення позивачем спірного правопорушення, а також не є достатньою підставою для скасування відповідної постанови.

Апелянт вказує, що відеозапис, наданий ДПП в особі УПП в Миколаївській області, є належним, оскільки містить інформацію, що стосується обставин справи. В даній ситуації цей доказ має бути оцінений судом з урахуванням конкретних викладених обставин, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права правопорушника, а й високі стандарти охорони прав та інтересів суспільства. Визначення таких прав вимагає від суспільства більшої суворості оцінці цінностей суспільства, якими є у даному випадку забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, що є релевантною обставиною в оцінці наданого доказу незважаючи на презумпцію невинуватості правопорушника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПП в особі УПП в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7057997 від 26 травня 2023 року вбачається, що того ж дня о 16:31 год. водій ОСОБА_1 в м. Миколаєві вул. Новосільська, 2/2, керуючи транспортним засобом Toyota Prado, державний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР України порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що приписами ч.3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, відповідно до положень діючого процесуального законодавства, покладено на відповідача.

Відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії ЕАС №7057997 від 26 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що нівелює доказове значення наданого відповідачем відеозапису, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 73, 74, 77КАС України, ч.2 ст. 122, ст.ст. 251, 280 КУпАП України, п.11.3 ПДР України, які регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу вищенаведеної норми колегія суддів доходить висновку, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Так, на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови ДПП в особі УПП в Миколаївській області разом з відзивом на позовну заяву до суду першої інстанції надано відеозапис, з якого вбачається рух транспортного засобу, який не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР України.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП.

Відповідно ч.ч.2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи ДПП в особі УПП в Миколаївській області про те, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення лише у випадку фіксації правопорушення здійсненої у автоматичному режимі, оскільки ч.3 ст. 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Вимоги ж до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режими, визначені ч.4 вищевказаної статті.

Отже, порушуючи вимоги ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Таким чином, у разі відсутності в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17, від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16, від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17, від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними відзиву на позовну заяву, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7057997 від 26 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.