Справа № 160/21427/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 жовтня 2023 року Справа №160/21427/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) матеріали справи №160/21427/23 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Пенсійною фонду України. Головного управління Пенсійною Фонду України в Дніпропетровській області та Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України віл 07.11.2007 № 1294»;

- зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції скласти довідки про розмір грошовою забезпечення для перерахунку пенсії па ім`я ОСОБА_1 , за формою згідно із додатком 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, з урахуванням посадового окладу, підвищення посадового окладу за особливі умови служби кримінально-виконавчих установах закритого типу10%, окладу за спеціальним військовим званням, надбавки за вислугу років 35 %, надбавки за виконання особливо-важливих завдань під час проходження служби 50%, премії 105.5% та у місячний строк подати її головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійної о фонду України в Дніпропетровській області після надходження довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на ім`я ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 і виплатити різницю між фактично отриманою ним пенсію з 01січня 2017 по 31.03.2018 та перерахованою у відповідності із рішенням суду з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати судове рішення негайно з моменту набрання рішенням законної сили (ст.371ч.1 п.1 та 371ч.2 п.1 КАС України);

- для забезпечення належного захисту прав позивача у разі необхідності вийти поза межі заявлених позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до суду із викладом інших причин пропуску такого строку та наданням доказів поважності причин його пропуску.

Так, 20.10.2023 позивачем засобами підсистеми "Електронний суд" подано заяву згідно якої він просив суд, відповідно до Закону України від 16 листопада 2021 року № 1883-IX «Про адміністративну процедуру» та частини 6 статті 13 Закону від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статті 242 КАС України, застосувати спеціальне законодавство України та висновки Рішень Конституційного Суду України, Рішень Верховного суду та Рішень Верховної палати Верховного суду за даною заявою в прийнятті рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі №160/21427/23, щодо допуску до суду ОСОБА_1 та відкриття адміністративного провадження в справі № 160/21427/23.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що приписи ключових висновків Верховного суду від 21.03.2021 року в справі №240/12017/19, застосованих судом в ухвалі від 16.10.2023, не є типовими в даних спірних взаємовідносинах та суд помилково застосував дані приписи, які не узгоджуються з правилами змісту пунктів 21, 22 частини першої статті 4 КАС України.

Зазначає, що відповідно до статті 51 Закону № 2262-ХІІ не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим, що підтверджено Верховним Судом у справі № 635/7878/16-а, у справі № 520/11178/20, № 540/1429/21, у справі №160/5259/20 та у справі № 540/4060/20.

Виходячи з принципу «належного урядування» пенсіонер, який отримує пенсію, виходить із презумпції, що її розмір визначено відповідно до закони, не має розумних причин сумніватися у добросовісності працівників органу Пенсійного фонду, що зазначено в постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 520/11178/2020.

Зазначає, що у цій справі не можуть застосуватися висновки Верховного Суду висловлені у постанові від 31.03.2021 № 240/12017/19, оскільки аналізувалися інші правовідносини, а в цій справі підлягають застосуванню спеціальні норми, що стосуються осіб, звільнених з військової служби, зокрема, статті 51, 55 статті Закону № 2262-ХІІ, які також включають випадки нездійсненного перерахунку військової пенсії з вини пенсійного органу.

Окремо позивач звернув увагу на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 20.07.2023 у справі №420/8355/22, згідно якої нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доході.

Крім того, зазначив, що дані правовідносини можна віднести до триваючих та послався на позицію Європейського Суду з прав людини, у якій зазначається, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, і з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд, розглянувши дану заяву, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 частини 2 наведеної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами частини 6 зазначеної статті якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно змісту позовних вимог позивач просить визнати бездіяльність Пенсійною фонду України, Головного управління Пенсійною Фонду України в Дніпропетровській області та Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо непроведення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України віл 07.11.2007 № 1294».

Суд наголошує, що відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків якщо інше прямо не передбачено законом.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до актуальної правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 стосовно застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, необхідно враховувати таке:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Щодо врахування вищевказаних висновків Верховного Суду суд наголошує, що спірні правовідносини, які виникли у справі є дотичними до даних правовідносин та стосуються, зокрема соціальних прав особи щодо належного нарахування пенсійних виплат, а тому доводи відповідача щодо неможливості її застосування суд вважає безпідставними.

Крім того, у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 Верховний Суд також відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. При цьому, Верховний Суд вважав, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Судом встановлено, що пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі по тексту - Порядок №45) визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1036 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу да деяких інших осіб" в частині встановлення розмірів посадових окладів рядового і начальницького складу установ виконання покарань. Вказана постанова набрала чинності з 01.01.2017.

Таким чином, підстава для підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців виникла з 01.01.2017 з дня набрання законної сили постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294».

Разом з тим, позивач звернувся до суду з даним адміністративний позов засобами підсистеми "Електронний суд" 23.08.2023.

Так, у постанові від 14.07.2021 у справі № 560/964/17 Верховний Суд зазначив, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому у будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує.

Тобто, така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складників вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Позивач отримуючи пенсію з 2017 року (виникнення підстави для перерахунку), був обізнаний про її розмір та мав право на звернення до органу Пенсійного фонду з метою отримання інформації, зокрема, щодо розрахунку пенсії.

Разом з цим, листування з відповідачем не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки ця обставина не є непереборною та такою, що унеможливила своєчасне звернення до суду (постанова Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 826/14417/18).

Щодо доводів позивача у заяві про те, що такий позов може бути поданий без обмежень будь-яким строком.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що норми статті 87 Закону № 1788-ХІІ, статті 46 Закону № 1058-ІV і статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Суд звертає увагу, що до спірних правовідносин у цій справі положення норм статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ не підлягають застосуванню, через те, що приписи цих норм законодавства регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, але не виплачених з вини ПФУ та аж ніяк не стосуються встановленого процесуальним законодавством строку звернення до суду з позовом для захисту порушених прав.

Таким чином, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають строки звернення до суду, передбачені частиною другою статті 122 КАС України.

Ухвалою від 16.10.2023, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, при цьому питання поновлення строку звернення до суду він перед судом не ставить.

У даній справі позивач не погоджується із бездіяльністю відповідачів щодо непроведення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України віл 07.11.2007 № 1294» з 01.01.2017.

Суд зазначає, що з урахуванням прийняття відповідної постанови, якою змінено складові грошового забезпечення, непроведення перерахунку пенсії, який повинен був бути здійснений на підставі відповідної довідки про розмір грошового забезпечення, позивач мав бути обізнаний про порушення його прав щодо непроведення відповідного перерахунку пенсії.

Позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, у поданій заяві зазначив, що процесуальні строки, визначені ст. 122 КАС України, не застосовуються та наполягав на його додержанні. Жодних поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку не наводить.

Суд також зазначає, що до висновків викладених в ухвалі від 16.10.2023, якою встановлено пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду суд дійшов під час самостійного дослідження матеріалів справи, а тому доводи позивача про подачу ПФУ України зі спливом встановленого судом строку, що унеможливлює врахування наявного у ньому клопотання про залишення позову без розгляду до уваги не беруться.

Суд також звертає увагу на необґрунтованість доводів позивача про можливість застосування у даній справі правових висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 26.01.2021 у справі № 520/11178/2020, оскільки вони стосувались неправильного визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, і неподання до органу Пенсійного фонду виправлених довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. При цьому, вказана правова позиція в подальшому була змінена судом касаційної інстанції у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22.

Крім того, застосування правових висновків, висловлених Верховним Судом у справі № 420/8355/22, є помилковим, оскільки у цій справі розглянуто питання поновлення та виплати пенсії за віком з 07.10.2009 пенсіонера, який переїхав на постійне місце проживання за кордон - до Ізраїлю.

Також є незастосовними висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а, оскільки у ній розглянуто спір щодо обмеження виплат основної та додаткової пенсій у період з 01.01.2014 особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 248 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Н.Є. Калугіна