Справа № 500/5503/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5503/23

19 жовтня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача Лисака В.Б.,

представника відповідача Монатко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі підприємець, ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відділ, відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу №027457 від 08.08.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 17000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Оскаржувана постанова винесена за результатам проведеної 08.05.2023 перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом, якою встановлено, що водій автомобіля DAF ТЕ 96 NCE, д/н НОМЕР_1 з напівпричепом CARNEHL 9140, д/н НОМЕР_2 , здійснював вантажні перевезення по автомобільній дорозі Н-03 169 км в Хмельницькій області без товарно-транспортної накладної (далі ТТН) на вантаж, що є порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Позивач використовує автомобіль на умовах суборенди з екіпажем згідно з договором № 20/04/23-1112 від 20.04.2023, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Промбудмеханізація +», яке в свою чергу орендує його у власника ОСОБА_2 на підставі договору оренди транспортних засобів від 31.03.2021.

ФОП ОСОБА_1 надавала послуги перевезення вантажів ФОП ОСОБА_3 згідно з договором перевезення вантажів від 20.04.2023. На його виконання 08.05.2023 водій ОСОБА_4 перевозив щебінь, отриманий від ПрАТ «Старокостянтинівський спеціалізований кар`єр». Водій мав при собі всі необхідні документи, у тому числі ТТН № 3871 від 08.05.2023. Однак уповноваженою особою відповідача було протиправно зазначено, що водій ТТН на перевірку не надав. Ця ж ТТН надавалася підприємцем відповідачу при розгляді акту № 027335 від 08.05.2023, проте не врахована при прийнятті оскаржуваної постанови.

Вважає, що водій під час надання послуг перевезення мав в наявності усі документи, визначені статтею 48 Закону № 2344-III.

Додатково позивач зазначає, що постанова № 027457 від 08.08.2023 винесена з порушення строку, визначеного пунктом 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок № 1567).

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

11.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач проти позову заперечує. Вказує, що відповідно до вимог статі 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, зокрема, для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

08.05.2023 при проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі), перевірено транспортний засіб у складі автомобіля марки DAF н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію т/з № НОМЕР_3 та напівпричепа CARNEHL н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію т/з № НОМЕР_4 . При перевірці водій транспортного засобу відмовився надати посвідчення водія відповідної категорії. Під час перевірки встановлено, що у водія відсутня ТТН чи будь-які інші визначні законодавством документи на вантаж, що стало підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу.

Оскільки відповідно до інформації з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу користувачем транспортного засобу є ТОВ «Промбудмеханізація+» (м. Новодністровськ, Чернівецька область), тому акт перевірки було передано для розгляду до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області. Під час розгляду справи Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області з`ясовано, що ТОВ «Промбудмеханізація+» передало транспортний засіб в суборенду ФОП ОСОБА_1 (яка зареєстрована у Тернопільській області), тому акт перевірки №027335 від 08.05.2023 перенаправлено для розгляду до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області. Вказані обставини вплинули на те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу на підставі матеріалів перевірки від 08.05.2023 прийнята лише 08.08.2023, проте в межах строку, визначеного статтею 250 Господарського кодексу України.

З огляду на безпідставність та необгрунтованість аргументів позивача, відповідач просить відмовити у позові повністю.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 03.10.2023 розгляд справи відкладався до 19.10.2023.

У судовому засіданні 19.10.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначив про порушення відповідачем двомісячного строку прийняття оскаржуваної постанови від дати складання акту перевірки, передбаченого Порядком № 1567. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просила у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, провівши відтворення відеоматеріалів перевірки, долучених відповідачем, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

08.05.2023 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті в рамках здійснення заходів державного контролю шляхом проведення рейдової перевірки на а/д Н-03 169 км Хмельницька область, перевірено транспортний засіб марки DAF н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 та напівпричіп CARNEHL н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 .

Під час перевірки встановлено, що водій здійснював внутрішні вантажні перевезення, зі слів водія з міста Старокостянтинів до міста Тернопіль. На час перевірки виявлено, що у водія відсутня ТТН на вантаж або інший визначений законом документ, водій не надав посвідчення водія відповідної категорії. Перевіркою встановлено порушення вимог статті 48 Закону № 2344-ІІІ. Результати перевірки оформлені актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 08.05.2023 №027335 (а.с.41).

Відповідно до відомостей свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, такі перебувають у користуванні ТОВ «Промбудмеханізація+» (а.с.42), яке зареєстроване мкр.Діброва, 7/38, м. Новодністровськ, Чернівецька область. З огляду на це акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 08.05.2023 №027335 направлено для розгляду до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області.

Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області повідомлено листом від 24.05.2023 ТОВ «Промбудмеханізація+» про такий акт та встановлене порушення та призначено розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 20.06.2023 (а.с.44).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Промбудмеханізація +» автомобіль марки DAF ТЕ 96 NCE, д/н НОМЕР_1 з напівпричепом CARNEHL 9140, д/н НОМЕР_2 передало на умовах суборенди з екіпажем згідно з договором № 20/04/23-1112 від 20.04.2023 ФОП ОСОБА_1 (а.с.11-15). 08.05.2023 перевезення вантажів здійснювалося перевізником ФОП ОСОБА_1 .

З`ясувавши такі обставини, Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області направлено матеріали перевірки від 08.05.2023 до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області за місцем проживання суборендаря ФОП ОСОБА_1 .

В подальшому Відділом державного нагляду (контролю) у Тернопільській області надіслано листом від 18.07.2023 повідомлення позивачу про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 08.08.2023, на який запрошувалася підприємець (а.с.45).

ОСОБА_1 була присутня при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. За результатами розгляду справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Відділу 08.08.2023 прийнято постанову №027457 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача за відсутність на момент перевірки документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, на підставі абзацу третього частини першої статті 60 цього Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн (а.с.47).

Не погодившись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, підприємець звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Отже, з огляду на викладене, Управління під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III, відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що перевезення на комерційній основі означають надання послуг, а перевезення за власний кошт перевезення для власних потреб.

ФОП ОСОБА_1 є перевізником у розумінні Закону № 2344-III, позивач такого статусу не заперечує. 08.05.2023 нею надавалися послуги з перевезення вантажів ФОП ОСОБА_3 на підставі договору перевезення вантажів від 20.04.2023 (а.с.5). На його виконання 08.05.2023 водій ОСОБА_4 перевозив щебінь, отриманий від ПрАТ «Старокостянтинівський спеціалізований кар`єр» до міста Тернопіль.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 34 Закону № 2344-III встановлені вимоги до автомобільного перевізника, останній зобов`язаний: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирі.

Стаття 48 Закону №2344-ІІІ визначає перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відтак, в силу статті 48 Закону № 2344-III водій був зобов`язаний пред`явити уповноваженим особам Укртрансбезпеки посвідчення водія відповідної категорії та товарно-транспортну накладну, адже такі документи прямо передбачені у вказаній правовій нормі.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються внутрішні перевезення вантажів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила № 363). Приписами пункту 1 Правил визначено: вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення; перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до пункту 11.1 зазначених Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.

Відповідно до пункту 11.3 Правил № 363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

У відповідності до п.11.4. Правил № 363 після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Згідно п.11.5. Правил № 363 у разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Позивач стверджує, що водій ОСОБА_4 08.05.2023 під час здійснення перевезення вантажу з міста Старокостянтинів до міста Тернополя мав необхідні документи, у тому числі ТТН №3871 від 08.05.2023, яку підприємець долучила до позовної заяви. Такі пояснення суд оцінює критично, оскільки процес проведення перевірки фіксувався інспекторами Укртрансбезпеки на відеокамеру, відеозапис долучений до матеріалів справи. З такого відеозапису вбачається, що водій при перевірці надав посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (автомобіля та напівпричепа), проте при оформленні (складанні) акта перевірки посвідчення водія забрав у перевіряючого та просив відомості про нього як особу водія не вказувати в акті перевірки. Жодної ТТН водій перевіряючим не надав через її відсутність.

При цьому відповідальність згідно з абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачена за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності саме на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону. Тому надання ФОП ОСОБА_1 відповідачу ТТН №3871 від 08.05.2023 під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не впливає на склад правопорушення відсутність такого документа на момент проведення перевірки і наявність підстав для притягнення до відповідальності.

Крім того, ознайомившись зі змістом долученої позивачем ТТН №3871 від 08.05.2023, суд зауважує, що всупереч наведеному вище пункту 11.3 Правил № 363 така товарно-транспортна накладна на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписана не вантажовідправником ПрАТ «Старокостянтинівський кар`єр», а підприємцем ОСОБА_1 , ТТН не містить жодного засвідчення документа вантажовідправником, що додатково підтверджує оформлення такого документа після проведеної перевірки безпосередньо самим позивачем без участі вантажовідправника ПрАТ «Старокостянтинівський кар`єр» (а.с.18).

Відтак факт порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме відсутність документів, визначених статтею 48 Закону №2344-ІІІ (товарно-транспортна накладної на вантаж), на момент проведення перевірки знайшли своє підтвердження, а тому підприємець має нести відповідальність, передбачену абзацом третім частини першої статті 60 цього ж Закону. Також суд зауважує, що водій мав при собі посвідчення водія надав для огляду перевіряючому, проте при складанні акта перевірки забрав його у перевіряючого та просив інформацію про нього не вказувати.

Стосовно недотримання строку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, то такі обставини не впливають на факт допущеного порушення і правомірність застосованого адміністративно-господарського штрафу. При цьому строк розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт був пропущений відповідачем через поважні причини з`ясування особи перевізника. Саме відсутність документів на вантаж та ненадання пояснень водієм підприємця щодо особи перевізника стало наслідком тривалого встановлення особи, що надає послуги з перевезення вантажів, ФОП ОСОБА_1 .

Також суд зауважує, що дійсно приписами пункту 25 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій передбачені у статті 250 Господарського кодексу України (далі ГК України), згідно з частиною першою якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Зі змісту статті 250 ГК України висновується, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження.

Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Другий обмежувальний строк, встановлений у вказаній статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку, що при виявленні факту вчинення суб`єктом господарювання правопорушення під час здійснення господарської діяльності, суб`єкт владних повноважень, ухвалюючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК України. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

У справі, що розглядається, акт проведення перевірки складено 08.05.2023, а спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято 08.08.2023.

Наведене свідчить, що територіальний орган Укртрансбезпеки, фактично порушивши строк розгляду справи, передбачений пунктом 25 Порядку № 1567, застосував до позивача адміністративно-господарські санкції в межах строку, встановленого статтею 250 ГК України.

Верховний Суд у постанові від 16.08.2023 у справі № 160/12371/22, застосовуючи вказані норми до правовідносин за аналогічних обставин, що й цій справі, виснував, що такі строки мають принципово різне значення, адже пункт 25 Порядку № 1567 стосується строку розгляду суб`єктом владних повноважень справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а стаття 250 ГК України визначає строк притягнення до відповідальності за таке порушення, який вираховується з дня його виявлення. При цьому, процедурні порушення при розгляді справи відповідачем жодним чином не нівелюють факт вчиненого порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт.

З встановлених судом обставин цієї справи слідує, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф в межах шестимісячного строку, передбаченого статтею 250 ГК України, що свідчить про правомірність прийняття постанови, і недотримання строку розгляду справи через поважність причин не впливає на такий висновок про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність оскаржуваної постанови, така прийнята з дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови від 08.08.2023 № 027457 слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вулиця Тролейбусна, 12, місто Тернопіль, 46027, ідентифікаційний код юридичної особи Державної служби України з питань безпеки на транспорті в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39816845).

Повний текст рішення складено та підписано 24 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.