Справа № 240/20346/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/20346/23

категорія 113050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України у якому просить:

- визнати відмову Центральної військово-лікарська комісія Збройних Сил України від 13.05.2023 року №598/3917 протиправною;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України переглянути постанову госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 та замінити формулювання причинного зв`язку захворювання на туберкульоз легень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» та «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

В обґрунтування позову вказує, що у березні 2015 року у нього було виявлено зміни в правій легені, у квітні 2015 року діагностовано туберкульоз правої легені. Рішенням ВЛК від 31.08.2015 №5434 було встановлено причинний зв`язок захворювання на туберкульоз у формулюванні: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». Проте, так як захворювання виникло під час безпосередньої участі позивача у антитерористичній операції, ним було направлено пакет відповідних документів до 11 Регіональної військово-лікарської комісії щодо перегляду причинного зв`язку захворювання на туберкульоз легень на формулювання: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». Відповіддю від 13.05.2023 №598/3917 позивачем було отримано роз`яснення від Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ, де було повідомлено про відмову з тих підстав, що надані медичні документи не підтверджують та не дозволяють віднести початок розвитку захворювання легень на період безпосередньої участі в антитерористичній операції, а тому постанову госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 про причинний зв`язок захворювання прийнято обґрунтовано, у ЦВЛК ЗС України підстав для її перегляду немає. Позивач вважає, що відмова є безпідставною та такою, що порушує його конституційні права та інтереси. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 17.07.2023 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 20.09.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що згідно свідоцтва про хворобу № 735 від 11.08.2015 (є у матеріалах справи) захворювання туберкульоз верхньої частки правої легені (інфільтративний, фаза ущільнення та розсмоктування) вперше було діагностовано у позивача 27.03.2015. Період з 09.03.2015 (початок участі у АТО позивача) по 27.03.2015 (виявлення у позивача туберкульозу), тобто 18 днів, є недостатнім для розвитку клінічних та рентгенологічних проявів захворювання. Разом з тим, зазначає, що період з 28.01.2015 (початок проходження позивачем військової служби) по 27.03.2015 (виявлення у позивача туберкульозу) - 2 місяці, є достатнім для розвитку клінічних та рентгенологічних проявів захворювання туберкульоз інфільтративний). Таким чином, законних підстав для встановлення причинного зв`язку захворювання позивача туберкульоз верхньої частки правої легені (інфільтративний, фаза ущільнення та розсмоктування) із захистом Батьківщини у відповідача не має, оскільки 18 днів (період з 09.03.2015 (початок участі у АТО позивача) по 27.03.2015 (виявлення у позивача туберкульозу), є недостатнім для розвитку клінічних та рентгенологічних проявів захворювання туберкульоз інфільтративний). Ураховуючи зазначене, керуючись підпунктом д пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення, було прийнято постанову Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби щодо захворювання позивача туберкульоз верхньої частки правої легені (інфільтративний, фаза ущільнення та розсмоктування). Окрім того, заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідь на відзив надійшла до суду 02.10.2023. Заперечуючи щодо викладених у відзиві заперечень та аргументів, позивач у відповіді на відзив зазначає, що доводи Відповідача, зазначені у його відзиві, грунтуються на неправильному трактуванні підпункту «Ґ» пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення, а тому не мають братися судом до уваги. Відзначає, що позовна вимога про визнання відмови Центральної військово-лікарська комісія Збройних Сил України від 13.05.2023 року №598/3917 протиправною не вимагає здійснення судом власної оцінки підставності її прийняття, оскільки в даному випадку мова йдеться про недотримання процедури, що виражається у неправильному трактуванні та застосуванні норми підпункту «Ґ» пункту 21.5 глави 21 розділу П Положення. Просить задовольнити позов.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення

Встановлено, що ОСОБА_1 у період із 09.03.2015 по 01.04.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитериторстичної операції на території Донецької та Луганської областей. Вказана обставина підтверджується Довідкою №9322 від 14.09.2015 (а.с. 8).

Окрім того, до суду надано копії наказів, відповідно до яких позивач: із 09.03.2015 вибув у службове відрядження в район виконання завдань до складу сил та засобів, які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції (наказ №58 від 09.03.2015, а.с. 4); із 09.03.2015 позивач прибув до складу сил та засобів сектору "С", які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань (наказ №81 від 21.03.2015, а.с. 5); із 31.03.2015 позивач вибув на лікування (наказ №80 від 31.03.2015, а.с. 6); із 31.03.2015 позивач вибув зі складу сил та засобів сектору "С", які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей у шпиталь (наказ №98 від 07.04.2015, а.с. 7).

Госпітальна військово-лікарська комісія дійшла висновку у свідоцтві про хворобу №735, що «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Згідно Довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №078179, позивачу при первинному огляді із 22.02.2023 встановлено другу групу інвалідності. Причина інвалідності: захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 12).

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що позивач звернувся до відповідача щодо перегляду причинного зв`язку захворювання на формулювання "захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини".

Листом №598/3917 від 13.05.2023 за підписом начальника комісії - голови військово-лікарської комісії Центральної ВЛК ЗСУ роз`яснено Павліку Олександру Вікторовичу наступне: "За результатом розгляду наданих документів встановлено, що Ви проходили військову службу у ЗС України з 02.06.1998 по 19.09.1999, з 28.01.2015 по 16.09.2015, брали безпосередню участь v бойових діях в антитерористичній операції з 09.03.2015 по 01.04.2015. У березні 2015 року у Вас виявлено зміни у правій легені, у квітні 2015 року діагностовано туберкульоз правої легені. У серпні 2015 року Ви пройшли всебічне медичне обстеження у військовій частині НОМЕР_1 . За встановленим діагнозом, згідно вимог статті 2в графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зі змінами, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800) (далі - Положення), 11.08.2015 госпітальною ВЛК військової частини НОМЕР_1 Вас визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Захворювання на туберкульоз легень пов`язане з проходженням військової служби. Інформую, що встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців визначено главою 21 розділу ІІ Положення. Згідно підпункту "г" пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення, військово - лікарські комісії приймають постанову у формулюванні: Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини у випадку, коли захворювання виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Надані медичні документи не підтверджують тa не дозволяють віднести початок розвитку Вашого захворювання легень на період безпосередньої участі в антитерористичній операції, тому, постанову госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 про причинний зв`язок Вашого захворювання прийнято обґрунтовано, у ЦВЛК ЗС України підстав для її перегляду немає (а.с. 10).

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).

Згідно пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно статті 70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 1 розділу I Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія; ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Згідно підпункту 2.6.1 пункту 2.6 глави 1 розділу I Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, госпітальні ВЛК.

В силу пункту 21.1 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК (пункт 21.2 глави 21 розділу ІІ Положення № 402).

Згідно пункту 21.4 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).

Так, згідно пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Як встановлено судом з позовної заяви, позивач фактично не згоден з висновком відповідача щодо залишення без змін причинного зв`язку захворювань та відмовою пов`язати його захворювання з захистом Батьківщини.

Обґрунтовуючи позов позивач стверджує, що захворювання виникло під час безпосередньої участі позивача у антитерористичній операції,

Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що період з 09.03.2015 (початок участі у АТО позивача) по 27.03.2015 (виявлення у позивача туберкульозу), тобто 18 днів, є недостатнім для розвитку клінічних та рентгенологічних проявів захворювання (туберкульоз інфільтративний)

Щодо вказаних обставин суд зазначає наступне.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача, зокрема періоду його виникнення, оскільки означені питання є дискреційними повноваженнями військово - лікарської комісії та інших спеціалізованих експертних установ. У межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям лікарів-членів різних ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та їх причинно-наслідкового зв`язку.

Щодо посилань позивача на порушення пп. "ґ" п. 21.5 глави 21 розділу І Положення №402 суд зазначає, що під час розгляду даної справи суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, в яких зазначено, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються висновки за результатами медичного огляду, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності такого висновку виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку щодо стану здоров`я лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, зокрема на підставі Положення № 402.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, буд.16, м.Київ, 01133, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук