Справа № 560/18155/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №560/18155/21

провадження №К/990/367/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Тернопільської обласної прокуратури про повернення судового збору у справі №560/18155/21

за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Тернопільської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 .

Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в сумі 8500 грн та 2286,72 грн витрат на забезпечення проїзду адвоката за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської обласної прокуратури.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Тернопільської обласної прокуратури на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі №560/18155/21.

Постановою Верховного Суду від 08 червня 2023 у справі №560/18155/21 (провадження №К/990/22554/22, №К/990/22846/22) касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково, касаційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури задоволено, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022 скасовано у частині задоволених позовних і в цій частині ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено; в іншій частині судові рішення залишено без змін.

Іншою постановою Верховного Суду від 08 червня 2023 року у цій справі (провадження №К/990/367/23) касаційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури задоволено частково, а ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року скасовано.

02 жовтня 2023 року до Верховного Суду від Тернопільської обласної прокуратури (далі - відповідач) надійшло клопотання, в якому відповідач просить постановити ухвалу про повернення Тернопільській обласній прокуратурі сплачений судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022 та додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі № 560/18155/21 у сумі 2 481,00 грн.

Посилаючись на висновки, висловлені Верховним Судом у постанові від 21.07.2022 у справі № 2040/6743/18, відповідач зазначає, що судовий збір не сплачується при оскарженні додаткового судового рішення, яке є невід`ємною складовою основного судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат або встановлено порядок виконання судового рішення, тобто вирішення тих питань, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Заявник зауважує, що при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: при ухваленні рішень, в яких суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення або судом не вирішено питання про судові витрати, судовий бір не сплачується, оскільки розмір судового збору при поданні позову не залежить від того, який спосіб виконання судового рішення, у випадку задоволення позовної вимоги по суті спору, просить обрати позивач, або від вимоги щодо розміру та порядку розподілу судових витрат; вказані питання не є самостійними позовними вимогами в КАС України та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.

Вирішуючи подане клопотання, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.

Главою 8 Розділу І КАС України врегульовано питання судових витрат в адміністративному судочинстві.

Так, відповідно до частин 1-2 статті 132 судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Об`єкти справляння судового збору визначені у статті 3 Закону № 3674-VI, частиною 1 якої передбачено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

Водночас, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Питання повернення судового збору врегульовано статтею 7 Закону № 3674-VI, відповідно до частини 1 якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як видно із судових рішень у цій справі, не погодившись із додатковим рішенням, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, за результатом вирішення питання про прийнятність якої, апеляційний суд ухвалив відмовити у відкритті апеляційного оскарження.

Не погоджуючись із ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022, відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, за подання якої скаржником було сплачено судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн.

Відтак, вказана касаційна скарга Тернопільської обласної прокуратури (провадження №К/990/367/23) подана саме на ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, за подання якої в силу вимог пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI сплачується відповідний судовий збір.

Таким чином, слід дійти висновку, що відповідач помилково ототожнює подання касаційної скарги на ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження з мотивів пропуску строку на апеляційне оскарження із оскарженням додаткового судового рішення.

Надаючи оцінку посиланням заявника на постанову Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 2040/6743/18, колегія суддів зазначає, що у наведеній справі спірним було питання необхідності сплати судового збору за подання саме апеляційної скарги на додаткове судове рішення. А тому, висновки, зроблені судом касаційної інстанції у справі №2040/6743/18 не суперечать наведеним у цій ухвалі висновкам та не є релевантними у цій справі під час вирішення питання про повернення судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у задоволенні клопотання Тернопільської обласної прокуратури про повернення судового збору у справі №560/18155/21 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 242, 243, 248, 355, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Тернопільської обласної прокуратури про повернення судового збору у справі №560/18155/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду