Справа № 520/19699/23
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

23 жовтня 2023 року № 520/19699/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду у м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігель» про ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігель» до Харківської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду подано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігель» про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі №520/19699/23, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, та стягнути з Харківської митниці як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігель» понесені судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в розмірі 7000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення по справі, з наступних підстав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 року по справі № 520/19699/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігель» (просп. Героїв Сталінграда, 39, м. Харків, Харківська обл., 61105) до Харківської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 44017626, вул. Короленка, 16 Б, м. Харків, Харківська обл., 61003) про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000195/2 від 23 травня 2023 року. Стягнуто з Харківської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 44017626, вул. Короленка, 16 Б, м. Харків, Харківська обл., 61003) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігель» (, просп. Героїв Сталінграда, 39, м. Харків, Харківська обл., 61105) сплачений судовий збір в сумі 4219 (чотири тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 58 коп.

Згідно з ч. 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, виходячи з вимог ст. 252 КАС України встановлено вичерпний перелік підстав для винесення додаткового рішення у справі.

Суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися не вирішені певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано договір №57/23052023 від 23.05.2023 року про надання правової допомоги укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вігель» (Клієнт) та адвокатом Божко А.В. (Адвокат).

Крім того, до суду надано копію рахунку №2/57/23052023, згідно якого вартість послуг склала 10000,00 грн., копію акту про надання адвокатських послуг №3 від 03.10.2023, згідно якого вартість послуг склала 10000,00 грн., копію платіжної інструкції №160 від 21.07.2023 року про сплату послуг правової допомоги на суму 10000,00 грн.

Положеннями ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, при застосуванні приписів ч.5 ст.134 КАС України, суд відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 22.11.2019 року по справі №820/5989/15, в якій зазначено про необхідність оцінки співмірності розміру судових витрат обставинам, викладеним у частині 5 статті 134 КАС України, а не лише встановлення факту відсутності заяви відповідача про їх зменшення, що не може вважатись правильним застосуванням норм частини 5 статті 134 КАС України.

Дана справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до судового засідання. При цьому, дана справа в розумінні ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України віднесена до справ незначної складності.

Враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення по справі підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 248, ст. 252, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігель» про ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігель» до Харківської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Стягнути з Харківської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 44017626, вул. Короленка, 16 Б, м. Харків, Харківська обл., 61003) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігель» (, просп. Героїв Сталінграда, 39, м. Харків, Харківська обл., 61105) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.