Справа № 560/3695/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №560/3695/23

адміністративне провадження № К/990/35250/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького (далі - Національна академія), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення нарахування та виплати йому збільшеної додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова КМУ №168); зобов`язати Національну академію здійснити нарахування та виплату йому збільшеної додаткової винагороди, згідно з постановою КМУ №168 за періоди: з 01 по 31 серпня 2022 року в розмірі 70000 грн; з 01 по 30 вересня 2022 року в розмірі 70000 грн; з 01 жовтня по 12 жовтня 2022 року в розмірі 27096,77 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

19 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковбаса О.С. надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та задовольнити позов.

Предметом спору у цій справі є стягнення додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

У касаційній скарзі підставами для відкриття касаційного оскарження, представник заявника - адвокат Ковбаса О.С., зокрема, зазначив підпункти "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для учасника справи). Проте представник ОСОБА_1 лише послався на указані підпункти, однак не навів вмотивованих аргументів, що свідчать про вплив наслідків розгляду саме цієї справи на судову практику у подібній категорії справ.

Так, вирішуючи цей спір та відмовляючи в позові, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що однієї довідки, наданої позивачем, як доказ його участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України в указані ним періоди недостатньо, а інших документів суду не надано. Також, під час розгляду цієї справи, суди встановили, що позивач з цією довідкою безпосередньо до Національної академії не звертався, а отже відповідачем зазначена довідка не розглядалась та будь-які правові рішення на її підставі не приймалися, у тому числі і по питанню щодо нарахування чи ненарахування військовослужбовцю додаткової винагороди до 100000,00 грн, а отже, за таких обставин, позов є передчасним і позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідача з відповідною заявою. Водночас, питання щодо залучення свіввідповідачем військової частини НОМЕР_1 (заміни неналежного відповідача), що видала довідку, з метою установлення причин ненаправлення нею списків, передбачених додатком 2 до наказу АДПСУ №392 у цій справі не вирішувалося, так як позивач таке питання не порушував. Тому, суди дійшли висновку, що за таких обставин, у Національній академії були відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди, згідно з постановою КМУ №168 за період з 01 серпня по 12 жовтня 2022 року.

Отже, цей спір вирішувався судами виходячи суто із оцінки доказів у справі, наданих під час його вирішення. Водночас, у касаційній скарзі відсутні вмотивовані аргументи на спростування таких висновків судів, а доводи представника позивача зводяться саме до переоцінки обставин справи, зокрема довідки, з посиланням на те, що відповідач мав самостійно вчинити усі необхідні дії, спрямовані до доведення права позивача на отримання ним спірної допомоги за цією довідкою. Такі доводи мають суб`єктивний характер і не спростовують висновків судів у цій справі.

Суд також не бере до уваги доводи представника заявника про те, що справа становить суспільний інтерес, оскільки наявність "суспільного інтересу" як обставина, яка може слугувати підставою для відкриття касаційного провадження, оцінюється за кількісними та якісними критеріями як-от: суспільна значущість, тобто вплив на права не окремої людини, а спільноти індивідуумів, які можуть стверджувати, що мають охоронюваний законом інтерес щодо предмета спору (кількісний критерій); інтенсивність втручання в сферу реалізації законного інтересу, тобто встановлення певних обтяжень для групи осіб майнового чи немайнового характеру, пов`язаних із предметом позову, та, переважно, але не винятково, триваючий характер дії таких обтяжень або обмежень у реалізації прав щодо певного суспільного блага (якісний критерій).

Проте аналіз мотивів касаційної скарги та зміст оскаржених судових рішень не свідчить про наявність підстав для відкриття провадження у справі за підпунктами "а" та "в" частини п`ятої статті 328КАС України, так як заявником не наведено вмотивованих аргументів, що дозволили стверджувати, що формування Верховним Судом висновку щодо застосування певних норм у цій справі, буде мати вплив на права та інтереси спільноти з метою реалізації їхніх прав щодо певного суспільного блага.

Лише загальні посилання на положення пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за відсутності належного обґрунтування, не є підставою для допуску до касаційного оскарження судових рішень, які за приписами частини п`ятої статті 328 КАС України такому оскарженню не підлягають.

Інші аргументи скарги також свідчать про переоцінку доказів та обґрунтовані неповним з`ясуванням обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначені заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська