Справа № 420/22665/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов (а.с.1-13) ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови їй - ОСОБА_1 , в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 16.06.2023; - зобов`язати ГУ ПФУ здійснити призначення та виплату їй - ОСОБА_1 , пенсії за відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 16.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).

У зв`язку з досягненням віку, передбаченого ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV, який дає право на виплату пенсії за віком, 16.06.2023 вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, за результатом розгляду якої їй відмовлено у призначенні пенсії, оскільки пенсія за віком вже призначена на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону №1058-ІV та ст.13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Вказані дії, на думку позивачки, порушують її законні права, оскільки ГУ ПФУ безпіставно порушено її право на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії.

Позивачка вважає, що має право на призначення пенсії на загальних умовах із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки на підставі висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17.04.2018 у справі №348/2271/16-а, від 02.04.2019 по справі №495/620/17, постанова від 10.04.2019 у справі №211/1898/17, постанова від 15.05.2019 по справі №504/503/17, від 23.10.2020 у справі №528/196/17 та постанові від 17.06.2021 по справі № 336/7438/16-а.

Крім того, територіальні органи пенсійного фонду України в протоколах про призначення (перерахунок) пенсії відокремлюють пенсію за віком (як пільгову за Списком №1), зазначаючи шифр пенсії 103, та пенсію за віком на загальних підставах, зазначаючи шифр пенсії - 101. Вказані обставини на думку позивачки свідчать про різні види пенсії, що надає їй право на призначення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.20).

Ухвалою суду від 18.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.29).

Представник ГУ ПФУ подав відзив на позов (а.с.34-38), у якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

26.11.2004 року позивачці призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відповідно до п. 4-3 прикінцевих положень Закону №1058-IV, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесения змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», 21.10.2012 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 за 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Тому з 01.10.2017 року пенсія позивачки обчислюється, виходячи з середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Незважаючи на те що пенсія позивачки обчислюється з середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, яка становила 3764,4 грн, така середня заробітна плата щороку індексується відповідно до положень законодавства і станом на теперішній час така середня заробітна плата становить 3764,4 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7405 грн.

Оскільки позивачці первинно призначено пенсію за віком на пільгових умовах, у відповідача відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

В обгрунтування своїх доводів відповідач посилається також на висновки Верховного Суду по справі №335/8983/17, у якій позивач перебував на обліку в Центральному обяєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та з 15.09.2006 отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. 26.06.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на загальних підставах із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2020 дійшов висновку, що заява позивача стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії віком), що призначена йому у 2006 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно та не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

З огляду на вказане, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 року (а.с.14).

Відповідно до протоколу від 20.01.2005 №20630 позивачці з 26.11.2004 призначено пенсію за віком (шифр пенсії 103), умови призначення - робота за Списком №1 (а.с.17).

16.06.2023 позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки (а.с.27-28).

ГУ ПФУ листом від 06.07.2023 №1500-0202-8/89757 повідомлено заявницю, що для призначення пенсії за віком відсутні підстави, оскільки з 26.11.2004 їй призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Позивачка, вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком протиправною, звернулась до суду з цим позовом.

Розглянувши заяви по суті та надані учасниками справи докази суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

При цьому, відповідно до статті 27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Згідно з частиною 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначенні середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За змістом частини 3 статті 45 №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відтак, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до п.2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV, який набрав чинності з 01.01.2004, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах за списком №1 та на інших роботах за списком №2, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Отже, особи, які працювали повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №2, в питаннях пенсійного забезпечення мають право на пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно з положеннями пенсійного законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності із Законом №1058-ІV.

Судом встановлено, що позивачці 26.11.2004 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на пільгових умовах зарахування стажу саме відповідно до Закону №1058-ІV.

Таким чином, суд не примає доводи, викладені у позовній заяві про те, що позивачці пенсія призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки ці доводи не відповідають фактичним обставинам справи.

При вирішенні спірних правовідносин суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 17.05.2021 у справі №185/1473/17, від 15.05.2020 у справі №334/13/16-а, від 27.03.2020 у справі №335/8983/17 та від 10.04.2019 у справі №336/372/16-а, предметом розгляду яких було питання призначення пенсії за віком на загальних підставах після призначення пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням середньої заробітної плати за 3 роки, що передували року звернення за повторним призначенням пенсії за віком.

Верховний Суд дійшов висновку, що у випадку задоволення такої заяви про переведення (призначення) на пенсію за віком на загальних підставах, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, вже призначена відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-ІV.

Таким чином, заява ОСОБА_1 від 16.06.2023 про призначення пенсії за віком стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена їй у 2004 році (з 26.11.2004), а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень одного й того ж Закону №1058-ІV та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, тобто за 2020, 2021, 2022 роки.

Крім того, суд не враховує посилання позивачки на правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 17.04.2018 у справі №348/2271/16-а, від 02.04.2019 у справі №495/620/17, постанова від 10.04.2019 у справі №211/1898/17, постанова від 15.05.2019 у справі №504/503/17, від 23.10.2020 у справі №528/196/17 та постанові від 17.06.2021 у справі № 336/7438/16-а, оскільки такі висновки суду здійснені у правовідносинах, які не подібними. За обставинами вказаних справ позивачам первісно пенсія була призначена за Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а в подальшому при виявленні особами бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, мало місце призначення пенсії за віком за Законом №1058-IV.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що ГУ ПФУ відмовляючи у повторному призначенні пенсії за віком, діяв обґрунтовано, у відповідності до положень законодавства.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.