Справа № 240/19934/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №240/19934/22

адміністративне провадження №К/990/33142/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Загороднюка А.Г., Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №240/19934/22 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 30 серпня 2022 року №309880 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії вказаної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду документу про сплату судового збору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду 20 березня 2023 року апеляційну скаргу Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року повернуто особі, яка її подала, на підставі статей 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки відповідач на виконання вимог ухвали від 19 червня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху та не усунув її недоліки.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року, апеляційну скаргу відповідача залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії вказаної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом зазначення інших підстав для поновлення строку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року на підставі пункту4 частини першої статті 299 КАС України.

03 жовтня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №240/19934/22.

Перевіривши касаційну скаргу, слід зазначити наступне.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам частини четвертої статті 330 КАС України, оскільки скаржник не додав до касаційної скарги документ про сплату судового збору.

Водночас скаржник заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано відсутністю належного фінансування.

Вирішуючи зазначене клопотання, Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) платниками судового збору є, зокрема, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 8 Закону №3674-VI установлені умови, за яких суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого, а саме: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати чи зменшення його розміру.

Зважаючи на те, що вищезазначені умови, за наявності яких скаржнику можливо було б відстрочити сплату судового збору, відсутні і враховуючи те, що звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати відповідний збір, підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги немає.

Скаржник, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно й у повному обсязі.

Таким чином, особа, яка звертається до суду касаційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

За вказаних обставин та з урахуванням установленого наведеними законодавчими приписами режиму правового регулювання питання відстрочення, розстрочення сплати судового збору, визначених законодавцем умов та підстав для цього, заявлене скаржником клопотання задоволенню не підлягає.

Принагідно Суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду, зокрема, касаційної скарги на ухвалу суду встановлена ставка судового збору на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлений у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2023 року в розмірі 2 684 грн.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги, становить 2 684 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0026007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207, призначення платежу;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень статей 169 та 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документа про сплату судового збору в розмірі 2 684 грн.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній службі України з безпеки на транспорті у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №240/19934/22 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.Г. Загороднюк

Л.О. Єресько ,

Судді Верховного Суду