Справа № 200/2961/23
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Справа№200/2961/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) в якому позивач просить суд:

визнати бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ( юридична адреса: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Марата, 16), яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 09.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року в розрахунку до 100000, 00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах протиправною;

зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України ( юридична адреса: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Марата, 16) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 09.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року в розрахунку до 100000, 00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених раніше виплат додаткової винагороди за цей період.

Позов обґрунтовував тим, що протягом спірного періоду з 09.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а тому мав право на збільшену додаткову винагороду на період дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, - в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах.

Проте відповідач за такий період виплатив йому цю додаткову винагороду в меншому розмірі - 30000 грн.

Звернення до відповідача з вимогою нарахувати та виплатити збільшену додаткову винагороду, з урахуванням фактично виплачених сум, не призвело до бажаного результату.

Позивач вважав безпідставним посилання відповідача в обґрунтування своєї позиції на накази Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ та від 09.12.2022 року №628-АГ, оскільки вони як такі, що зачіпають права громадян - військовослужбовців на отримання додаткової винагороди, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації таких прав, підлягають державній реєстрації (п.п. 1, 2 та 3 Указу Президента України від 03.10.1992 року № 493/92 Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади; п.п. 2, 3 та 15 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року № 731), проте не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, а тому не підлягають застосуванню. Крім того, у Адміністрації Державної прикордонної служби України відсутні повноваження з визначення порядку виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема винагороди, що передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

З огляду на наведене та те, що протягом спірного періоду, на думку позивача, був відсутній порядок і умови виплати додаткової винагороди, що передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, що був би затверджений МВС України, тому вважав, що єдиним нормативно-правовим актом, що підлягав застосуванню до спірних правовідносин, була постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визанано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити пропущений строк. Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано у НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ( юридична адреса: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Марата, 16) витяги з журналу бойових дій за період 09.10.2022- 30.11.2022 року у частині, що стосується ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що нарахування та виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, військовослужбовцям Державної прикордонної служби України здійснювалася на підставі наказу від 30.07.2022 року №392-АГ, а з 01.12.2022 року - наказу від 09.12.2022 року №628-АГ, що прийняті Адміністрацією Державної прикордонної служби України на виконання вимог вказаної постанови Кабінету Міністрів України.

Обов`язок оформлення документів, визначених п.п. 4, 5, 11 наказу від 30.07.2022 року №392-АГ, які є підставою для нарахування і виплати підвищеної грошової винагороди до 100 000 гривень, покладено на начальників органів Державної прикордонної служби України, які ведуть/вели бойові дії та до яких для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначення періоду (кількості днів) такої участі, що підтверджується довідкою за формою, що наведена у додатку № 2 до наказу від 30.07.2022 року №392-АГ.

Враховуючи встановлений порядок і підстави (механізм) нарахування та виплати підвищеної грошової винагороди до 100 000 гривень, Військова частина НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) зобов`язана видати наказ про виплату підвищеної додаткової винагороди до 100000 гривень за період перебування військовослужбовця у відряджені та здійснити нарахування коштів на підставі підтверджуючих документів безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах, що надані командиром військової частини, до якої військовослужбовець був відряджений, та складеної ним довідки за формою, що встановлена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року №392-АГ.

Щодо спірного періоду, то командир військової частини, до якої позивач був відряджений, не надавав підтверджуючих документів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах та довідку за формою, що встановлена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року №392-АГ.

Подана ж позивачем довідка від 08.01.2023 року № 4247, що видана командиром Військової частини НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), куди позивач був відряджений, не відповідає встановленій формі, а саме з обов`язкових умов її заповнення видалено графи, у яких зазначаються такі підтверджуючі документи як: журнал бойових дій, у якому повинно бути зафіксовано факт участі позивача у бойових діях чи заходах, та рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу, у якому повинно бути зафіксовано дні безпосередньої участі позивача у бойових діях чи заходах. Відповідно, відповідач не розглядав довідку і не приймав правових рішень щодо виплати чи не виплати коштів. Крім того, дана довідка суперечить офіційній відповіді начальника НОМЕР_6 прикордонного загону (лист від 29.11.2022 року №22/4820-22 вих.), в якій зазначено, що НОМЕР_6 прикордонний загін не вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної додаткової винагороди до 100000 грн. підрозділам (військовослужбовцям) НОМЕР_2 прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_3 ), за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_6 прикордонного загону.

У зв`язку з не отриманням довідки до 5 числа щомісячно (як передбачено законодавством) Військова частина НОМЕР_3 , з метою реалізації вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року №392-АГ, на адресу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону імені князя Володимира Великого направила лист від 25.11.2022 року №22/2811-22-вих. з клопотанням про надання інформації щодо відряджених військовослужбовців Військової частини НОМЕР_3 про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах, за встановленою формою у виді довідок, визначених наказом від 30.07.2022 року №392-АГ, для нарахування та виплат підвищеної додаткової винагороди.

105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого повідомив відповідача, що підтверджуючі документи не будуть надані у зв`язку з тим, що відрядженні до НОМЕР_6 прикордонного загону військовослужбовці Військової частини НОМЕР_3 не приймали участі у бойових діях і заходах (лист від 29.11.2022 року №22/4820-22 вих.).

Вважав, що діяв правомірно. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав.

Ухвалою від 23.10.2023 року в задоволенні клопотання відповідача по залучення другого відповідача до участі у справі, - відмовлено.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Станом на момент прийняття рішення по справі воєнний стан продовжується, на підставі чого суд вважає за належне продовжити строки розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України), що підтверджується витягом з Наказу від 14.05.2022 року № 175-ОС.

Під час проходження служби на підставі розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року № (гриф)/25-2075-Е його було передислоковано на ділянку ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_5 ), де він у тому числі з 09.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника зазначеного прикордонного загону.

Командиром Військової частини НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) позивачу видано довідку від 08.01.2023 року № 4247, в якій зазначено, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області: з 09.10.2022 по 31.10.2022 року; з 01.11.2022 по 30.11.2022 року; з 01.12.2022 по 14.12.2022 року, з 21.12.2022 по 31.12.2022 року, з 01.01.2023 по 08.01.2023 року. Підставою в довідці зазначено бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року № 165 гриф.

Pаступником начальника загону - комендантом НОМЕР_7 прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України подано рапорти вх. №1525 від 03 листопада 2022 року та вх. №1893 від 01 грудня 2022 року щодо виплати, зокрема, позивачу доплати до додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, в розмірах до 70000,00 грн. та до 30000,00 грн. пропорційно часу участі в бойових діях або заходах за період з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року (30000грн), 09.10.2022 року по 31.10.2022 року (70000грн).

Таку додаткову винагороду за цей спірний період йому нараховано та виплачено виходячи з розміру 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. Вказані обставини підтверджуються архівною відомістю щодо позивача за період травень - грудень 2022 року.

Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 №21-1215-2022 Щодо однакового трактування положень збільшення додаткової винагороди до 100 тисяч грн. (із розрахунку на місяць) здійснюється військовослужбовцям, які у районах ведення бойових дій здійснюють охорону і оборону об`єктів Державної прикордонної служби України (у т.ч. військові містечка, пункти постійної дислокації (пункти управління) органів (підрозділів), місця базування (стоянки) корабельно-катерного складу, стоянки літаків (вертольотів), місця тривалого несення служби, пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон України, інші місця й об`єкти, де особовий склад Державної прикордонної служби України виконує, визначені законодавством України завдання), а також виконують бойові (спеціальні) завдання на бойових позиціях, блокпостах (контрольно-пропускних пунктах, спостережних пунктах, тощо), збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контракту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т.ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетними обстрілами.

Позивач звернувся до відповідача з рапортом про нарахування та виплату зазначеної додаткової винагороди за спірний період, долучивши до нього довідку про підтвердження безпосередньої участі Позивача у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Сумської області від 08.01.2023 року №4247, яка видана командиром військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 прикордонний загін).

На адресу позивача надійшла відповідь відповідача на поданий ним рапорт №11/4300-23-Вих. від 25.05.2023 року, в якій відповідач вказав, що у довідці від 08.01.2023 року №4247 вказана лише одна підстава для її видачі бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України №165 (гриф) від 16.09.2022 року, натомість відповідно до вимог наказів Адміністрації державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року №392-АГ та від 09.12.2022 року №628-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, у довідці обов`язково мають зазначатися три підстави, які підтверджують участь військовослужбовця у бойових діях, а саме: бойовий наказ (бойове розпорядження) командира (начальника) військової частини _______ від _ ____202_року №___; запис журналу бойових дій (службово-бойових ді, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу) від _______202__ року №__; paпopт (донесення) начальника (командира) підрозділу від ____ 202 _року. Враховуючи вищезазначене довідка №4249 від 08.01.2023 року видана командиром військової частини НОМЕР_5 не може бути підставою для включення позивача до наказу про виплату підвищеної винагороди до 100000 гривень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-другою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 06.07.1999 №8-рп/99, зауважив, що служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Відповідно до статті 16 Закону України Про Державну прикордонну службу України умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ).

За приписами статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Загальні положення щодо правил та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби містяться в Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 (далі - Наказ №558). Зазначений наказ, аналогічно Закону №2011-ХІІ, передбачає у структурі грошового забезпечення таку його складову, як одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 впроваджено на території України військовий стан, який продовжується станом на момент прийняття рішення по справі.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168) (у редакції чинній на дату прийняття), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановами Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022, №754 від 01.07.2022, №793 від 19.07.2022, №1066 від 27.09.2022, №1146 від 08.10.2022, №43 від 20.01.2023 до постанови №168 від 28.02.2022 та ін. внесено відповідні зміни та доповнення.

Разом із цим, пунктом 1 Постанови №168 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, пункт 1 Постанови №168 передбачає обов`язкові умови для виплати додаткової винагороди військовослужбовцями у розмірі до 100000,00 грн.:

- період дії воєнного стану;

- беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- наявність наказу командира.

Перша із зазначених умов не потребує доказування, оскільки на дату виникнення спірних правовідносин встановлена чинним законодавством України, проте, наявність інших умов для виплати додаткової винагороди військовослужбовцями у розмірі до 100000,00 грн. встановлюються судом на підставі наявних у справі доказів.

Як встановлено судом вище, з 14.05.2022 року позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 . З 09 жовтня 2022 року позивач перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_6 прикордонного загону. Зазначене відповідачем не заперечується.

З метою виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано накази від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (далі - Наказ №392-АГ) та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (далі - Наказ №628-АГ), яким скасовано дію Наказу №392-АГ.

Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Пунктом 7 Наказу №628-АГ містить аналогічні приписи.

Водночас, у суду відсутні відомості про реєстрацію вказаних наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку.

Отже, суд зазначає, що недотримання органами Державної прикордонної служби України вимог Наказів №392-АГ та №628-АГ в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Разом із цим, суд зауважує, що Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за №196/39252.

Відповідно до пункту 1 зазначеного Порядку цей Порядок та умови визначають механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Водночас, зазначений Порядок введений в дію з 01 лютого 2023 року, тому до спірних правовідносин, що виникли раніше, застосуванню не підлягає.

Враховуючи, що у спірний період відсутній чинний затверджений порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, єдиним нормативно-правовим актом, що визначає підстави та порядок виплати відповідачем спірної додаткової винагороди є Постанова №168.

Судом встановлено, що Постанова №168 не містить конкретних затверджених форм документів, якими має підтверджуватися безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Водночас, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 березня 2016 року №188 затверджена Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 31 березня 2016 року за №88/28618 (далі Інструкція №188).

Пунктом 1 розділу I Інструкції №188 передбачено, що ця Інструкція визначає порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (далі - заходи із забезпечення НБО) чи в антитерористичній операції (далі АТО), інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції №188 безпосередня участь у бойових діях визначається у разі: виконання прикордонним підрозділом бойових завдань в умовах безпосереднього взаємного вогневого контакту з противником; ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ).

Пунктом 3 розділу IV Інструкції №188 визначено, що безпосередня участь у бойових діях визначається на підставі:

бойового наказу (бойового розпорядження) начальника органу Держприкордонслужби;

запису в журналі службово-бойових дій (книзі прикордонної служби) прикордонного підрозділу;

рапорту (донесення) начальника (командира) прикордонного підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з числа доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях. До рапорту долучаються підписані начальником органу Держприкордонслужби (командиром підрозділу) списки особового складу конкретних підрозділів, які брали безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища та ініціалів, строку участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях. Кожен аркуш списків завіряється підписом начальника органу Держприкордонслужби (начальника штабу, командира підрозділу безпосереднього підпорядкування) та гербовою печаткою органу Держприкордонслужби;

бойового донесення.

Згідно з пунктами 4 - 6 розділу IV Інструкції документи про безпосередню участь у бойових діях подаються начальником органу Держприкордонслужби за підпорядкованістю до органу військового управління (штабу АТО, ООШ).

Орган військового управління (штаб АТО, ООШ) розглядає документи, зазначені в пункті 3 цього розділу, та видає розпорядчий документ (наказ) щодо підтвердження безпосередньої участі у бойових діях із зазначенням кожного військовослужбовця та конкретних днів його участі у бойових діях, за які передбачено збільшення розміру винагороди.

На підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (штабу АТО, ООШ) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях органом Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовця (на час участі в бойових діях) видається наказ про збільшення розміру винагороди за дні участі в бойових діях.

Згідно з пунктом 3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року №558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Враховуючи зазначені норми, у суду наявні всі підстави вважати, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю Держприкордонслужби збільшується до 100000,00 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. Виплата такої винагороди військовослужбовцю, який перебуває у відрядженні, здійснюється за наказом начальника органу Держприкордонслужби за місцем служби такого військовослужбовця на підставі підтверджуючих документів та довідок, що складені щодо військовослужбовця військовою частиною, до якої він був відряджений, та передані нею до органу Держприкордонслужби за місцем служби такого військовослужбовця.

Водночас, як встановлено судом вище, відповідно листа НОМЕР_6 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 29 листопада 2022 року вих.№22/4820-22-Вих, листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09 лютого 2023 року, судом встановлено, що належна інформація щодо безпосередньої участі позивача за період з 09.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) не направлялись, що підтверджується відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в період з 09.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року позивачу не нараховувалась спірна додаткова винагорода в розмірі до 100000,00 грн. Оскільки, у цей період позивач перебував у відрядженні у 105 прикордонному загоні імені Князя Володимира Великого, тому саме ця військова частина мала надати НОМЕР_2 прикордонному загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) належні, допустимі, достовірні та достатні докази безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах. Доказів надходження до першого відповідача зазначеної інформації від НОМЕР_6 прикордонного загону імені князя Володимира Великого належні матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, оскільки відповідач не отримав належну інформацію про участь позивача у спірний період у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, суд дійшов висновку, що в діях НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) відсутня протиправна бездіяльність.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо допущення саме відповідачем протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 09.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Стойка