Справа № 160/26706/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2023 року Справа 160/26706/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №93 від 14.06.2023р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2023р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії №93 від 14.06.2023р. відповідача;

- зобов`язати відповідача визнати та зарахувати в трудовий стаж позивача роботу фізичною особою-підприємцем, в період з 20.07.1994р. до 06.02.2019р. в повному обсязі, для оформлення пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача визнати та зарахувати в страховий стаж позивача, як оплачений період внесення страхових внесків (єдиного внеску), і період роботи фізичною особою-підприємцем з 01.01.2004р. по 31.12.2012р.;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком з дати звернення, а саме - з 30.03.2023р.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Разом з тим, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги:

- про "визнання" трудового та страхового стажу позивача, з урахуванням завдань адміністративного судочинства та способів захисту порушеного права, встановлених ст.ст.2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, в порушення п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- про зобов`язання відповідача визнати та зарахувати в страховий стаж позивача, як оплачений період внесення страхових внесків (єдиного внеску), і період роботи фізичною особою-підприємцем з 01.01.2004р. по 31.12.2012р., з урахуванням того, що такі позовні вимоги дублюються із позовними вимогами, викладеними у п.2 прохальної частини позову, в порушення п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- про зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком з дати звернення, а саме - з 30.03.2023р., з урахуванням того, що зі змісту копії оспорюваного рішення вбачається дата звернення до пенсійного органу - 09.05.2023р., в порушення п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивач на підтвердження заявлених позовних вимог додає до позову копії платіжних доручень, щоквартальних звітів, свідоцтв платника єдиного внеску, проте, доказів надання таких документів пенсійному органу позивачем до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги:

- про "визнання" трудового та страхового стажу позивача, з урахуванням завдань адміністративного судочинства та способів захисту порушеного права, встановлених ст.ст.2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- про зобов`язання відповідача визнати та зарахувати в страховий стаж позивача, як оплачений період внесення страхових внесків (єдиного внеску), і період роботи фізичною особою-підприємцем з 01.01.2004р. по 31.12.2012р., з урахуванням того, що такі позовні вимоги дублюються із позовними вимогами, викладеними у п.2 прохальної частини позову, у відповідності до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- про зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком з дати звернення, а саме - з 30.03.2023р., з урахуванням того, що зі змісту копії оспорюваного рішення вбачається дата звернення до пенсійного органу - 09.05.2023р., у відповідності до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) докази надання до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії копій, долучених до позовної заяви, платіжних доручень, щоквартальних звітів, свідоцтв платника єдиного внеску, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №93 від 14.06.2023р., зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги:

- про "визнання" трудового та страхового стажу позивача, з урахуванням завдань адміністративного судочинства та способів захисту порушеного права, встановлених ст.ст.2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- про зобов`язання відповідача визнати та зарахувати в страховий стаж позивача, як оплачений період внесення страхових внесків (єдиного внеску), і період роботи фізичною особою-підприємцем з 01.01.2004р. по 31.12.2012р., з урахуванням того, що такі позовні вимоги дублюються із позовними вимогами, викладеними у п.2 прохальної частини позову, у відповідності до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- про зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком з дати звернення, а саме - з 30.03.2023р., з урахуванням того, що зі змісту копії оспорюваного рішення вбачається дата звернення до пенсійного органу - 09.05.2023р., у відповідності до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) докази надання до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії копій, долучених до позовної заяви, платіжних доручень, щоквартальних звітів, свідоцтв платника єдиного внеску, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва