Справа № 320/38228/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

24 жовтня 2023 року Справа №320/38228/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши в місті Києві у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про визнання протиправними та скасування акту, наказів, визнання недійсним запису, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства фінансів України , у якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати Акт про сп`яніння від 07.03.2023;

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства фінансів України від 15.03.2023 №132/о «Про порушення дисциплінарного провадження»;

3. Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства фінансів України від 01.06.2023 №277/о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »;

4. Визнати недійсним запис про притягнення до дисциплінарної відповідальності, зроблений в особовій справі;

5. Зобов`язати Міністерство фінансів України вилучити з особової справи матеріали дисциплінарної справи, що є складовою особової справи державного службовця та долучається до неї після прийняття суб`єктом призначення рішення щодо державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження.

До позовної заяви позивачем подано клопотання про забезпечення позову (зареєстровано 24.10.2023), у якому просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову у вигляді зупинення дії наказу Міністерства фінансів України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » від 01.06.2023 №277/о до вирішення судом справи по суті.

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 вказує про незгоду із спірним наказом від 01.06.2023 №277/0, останній на позицію позивача є протиправним, прийнятий за відсутності належних доказів та у порушення законодавства України, не відповідає вимогам Закону України "Про державну службу України", Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 рудня 2019 року №1039, підлягає скасуванню. ОСОБА_1 також зазначив, що в Міністерстві фінансів було розпочато та здійснюються чергове дисциплінарне провадження, розпочате наказом від 26.04.2023 №221/о «Про порушення дисциплінарного провадження», прийняття, в рамках здійснення нового дисциплінарного провадження, наказу щодо накладання на мене додаткових дисциплінарних стягнень, до прийняття судом рішення за результатами розгляду справи за поданим позовом до суду 09.06.2023 по суті, може спричинити суттєвої негативної шкоди законним інтересам, правам та свободам.

Дослідивши отриману заяву про забезпечення позову, позовну заяву та документи додані до них, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 29 січня 2020 року у справі № 640/9167/19, від 20 травня 2021 року у справі № 640/29749/20.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 24.10.2023 відкрито провадження у справі щодо оскарження ОСОБА_1 індивідуальних актів Міністерства фінансів України - Акту про сп`яніння від 07.03.2023; наказу від 15.03.2023 №132/о «Про порушення дисциплінарного провадження»; наказу від 01.06.2023 №277/о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; а також, визнання недійсним запису про притягнення до дисциплінарної відповідальності, зроблений в особовій справі та щодо зобов`язання вилучити з особової справи матеріали дисциплінарної справи.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилається на ч. 2 ст. 150 КАС України та вказує що він не згідний із спірними у справі наказом від 01.06.2023 №277/0 про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани, наполягає на відсутності належних доказів на підтвердження викладених висновків дисциплінарною комісією щодо обставин 07.03.2023, вважає такий протиправним, зауважив про наявність іншого порушеного дисциплінарного провадження наказом 26.04.2023 №221/о, що у сукупності може потягти наслідки у вигляді спричинення суттєвої негативної шкоди законним інтересам, правам та свободам позивача.

Відповідно, ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому призвести до унеможливлення виконання рішення суду, що значно ускладнить поновлення порушених прав та інтересів позивача, а також, порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Дослідивши клопотання позивача про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що перевірка наявності обставин порушення прав та законних інтересів позивача спірним наказом Міністерства фінансів України від 01.06.2023 №277/о про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, є обов`язком суду під час вирішення справи по суті та на час розгляду клопотання про забезпечення позову, такі дії є фактично надання судом правової оцінки спірному рішенню до ухвалення рішення по суті та, суд зазначає, що ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Враховуючи те, що позивач у поданій заяві вказує на підстави для забезпечення позову, що визначені у ч. 2 ст. 150 КАС України, та суд зазначає, що такі обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову, та зокрема із врахуванням судом інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів неможливості захисту (поновлення) прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів. Зазначення позивачем щодо чергового дисциплінарного провадження за наказом № 221/0 від 26.04.2023 не є обставиною та підставою для зупинення дії діючого спірного наказу в даній справі.

Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, є фактично вирішенням справи по суті на період перебування справи у провадженні суду та вирішення справи судом, що є неприпустимим.

Аналогічний правовий висновок викладений в абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008, згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також суд зазначає, що згідно з пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову є обґрунтуванням підстав незаконності дій відповідача під час винесення спірного рішення та є обґрунтуванням та підставою поданого до суду позову та предметом розгляду у даній справі.

Також суд вважає необхідним зазначити, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Враховуючи вищезазначене, з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Войтович І.І.