Справа № 560/12703/23
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить:

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04 квітня 2023 року № 2200-0215-8/26451 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.03.2023 року № 72 про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду трудової діяльності з 05.06.1987 року по 01.02.1988 року (7 місяців 27 днів) на посаді директора Коржовецького сільського Будинку культури Деражнянського району Хмельницької області та з 17.12.2008 року по 06.09.2009 року (9 місяців 5 днів) перебування на обліку в Деражнянському районному центрі зайнятості як безробітної, що складає 1 рік 5 місяців 2 дні, та відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 29.03.2023 року № 72 про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду трудової діяльності з 05.06.1987 року по 01.02.1988 року на посаді директора Коржовецького сільського Будинку культури Деражнянського району Хмельницької області, що складає 7 місяців 27 днів, та відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, який дає право на пенсію за віком, період трудової діяльності: з 05.06.1987 року по 01.02.1988 року (7 місяців 27 днів) на посаді директора Коржовецького сільського Будинку культури Деражнянського району Хмельницької області та з 17.12.2008 року по 06.09.2009 року (9 місяців 5 днів) перебування на обліку в Деражнянському районному центрі зайнятості як безробітної, що в загальному складає 1 рік 5 місяців 2 дні, та призначити пенсію за віком з дня виникнення права на пенсію, тобто з 13 березня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що територіальними органами Пенсійного фонду України протиправно не враховано до страхового стажу спірні періоди.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки в нього відсутній необхідний стаж роботи 30 років, передбачений статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV). Вважає, що позовна вимога щодо призначення пенсії за віком є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що страховий стаж позивача склав 29 років 03 місяці 07 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком (необхідним є стаж 30 років). Вважає, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих позивачем документів, є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що за нормами статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 01.01.2023 по 31.12.2023, право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 30 років. Проте страховий стаж позивача становить 29 років 03 місяці 07 днів.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.07.2023 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 13.03.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Згідно з відомостями трудової книжки від 06.04.1984 позивач з 05.06.1987 по 01.02.1988 працював на посаді директора Коржовецького сільського Будинку культури Деражнянського району Хмельницької області.

Відповідно до трудової книжки від 27.09.2003 позивач з 17.12.2008 по 06.09.2009 перебував на обліку в Деражнянському районному центрі зайнятості як безробітний та отримував виплату допомоги по безробіттю.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.03.2023 №72 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний страховий стаж. Зазначено, що необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 30 років, а страховий стаж позивача становить 29 років 2 місяці 25 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки:

- 05.06.1987 - 01.02.1988, оскільки дата на прийняття має розбіжність із датою наказу на прийняття - 05.06.1988;

- 17.12.2008 - 06.09.2009, оскільки наявне виправлення в даті припинення виплати по безробіттю.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 22.03.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 29.03.2023 №72 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 30 років. Страховий стаж позивача склав 29 років 3 місяці 7 днів. До страхового стажу не зараховано стаж відповідно до трудової книжки від 06.04.1984 за записом №9 - №10:

- період роботи з 05.06.1987 по 01.02.1988, оскільки дата прийняття на роботу не відповідає даті наказу про прийняття (05.06.1988), порушені вимоги пункту 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 №162;

- період роботи з 1989 року по 1990 рік в колгоспі ім. Суворова, згідно довідки №64 від 09.01.2023 (в довідці відображено кількість відпрацьованих людиноднів за рік), оскільки цей період перетинається з роботою, зарахованою згідно трудової книжки від 06.04.1984.

Про рішення, прийняте за результатами розгляду заяви від 22.03.2023, позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.04.2023 №2200-0215-8/26451.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Питання, що пов`язані з пенсійним забезпеченням врегульовані Законом №1058-1V.

За змістом статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу не менше 30 років.

Спірним є наявність в позивача 30 років страхового стажу.

Щодо доводів відповідачів про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів з 05.06.1987 по 01.02.1988, оскільки дата прийняття на роботу не відповідає даті наказу про прийняття (05.06.1988), та з 17.12.2008 по 06.09.2009 у зв`язку з наявним виправленням в даті припинення виплати по безробіттю, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зі змісту наведених норм слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі - Інструкція №162).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції №162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Зміст викладених норм свідчить про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб,

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів (заповнення) у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Крім того, відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Зі змісту викладених положень слідує, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Такі повноваження пенсійного органу повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачами дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у поданих позивачем документах. Отже, відповідачі своїм право не скористалися і прийняли рішення про відмову у призначенні пенсії за віком по формальним підставам.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Крім того, відомостями трудової книжки підтверджується безперервність спірних періодів (з 05.06.1987 по 01.02.1988 та з 17.12.2008 по 06.09.2009).

Суд враховує, що за змістом довідки Деражнянського відділу Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості від 22.03.2023 №40, ОСОБА_1 перебувала на обліку в Деражнянському районному центрі зайнятості як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю з 17.12.2008 по 06.09.2009.

Також суду не надано доказів на підтвердження того, що відомості трудових книжок позивача містять неправдиві або недостовірні відомості.

Таким чином, стаж позивача для призначення пенсії за віком обрахований відповідачами без врахування періодів, зазначених в трудовій книжці. Як наслідок, в рішенні від 20.03.2023 №72 протиправно зазначено про не зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів (з 05.06.1987 по 01.02.1988 та з 17.12.2008 - 06.09.2009), а в рішенні від 29.03.2023 №72 - одного з спірних періодів (з 05.06.1987 по 001.02.1988).

Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу позивача періоди з 05.06.1987 по 01.02.1988 та з 17.12.2008 - 06.09.2009.

При цьому порушене право позивача полягає у прийнятті суб`єктами владних повноважень рішень про відмову призначити пенсію за наявності законодавчо визначених підстав.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання протиправними та скасування рішень від 20.03.2023 №72 та від 29.03.2023 №72, оскільки зарахування оскаржених періодів до страхового стажу позивача свідчитиме, що розмір останнього становитиме більше 30 років, та, відповідно, позивач має право на призначення пенсії за віком.

Водночас, суд вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04 квітня 2023 року № 2200-0215-8/26451 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, оскільки листом від 04.04.2023 №2200-0215-8/26451 відповідач лише повідомив позивача про прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 22.03.2023.

Суд також зазначає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату йому пенсії за віком згідно з Законом №1058-ІV.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досяг пенсійного віку 02.01.2023, а звернувся з заявою 13.03.2023 та, як встановив суд, на час первинного звернення мав визначений законодавством страховий стаж, то пенсія йому має бути призначена з 03.01.2023.

Щодо доводів відповідачів про те, що позовна вимога щодо призначення пенсії є формою втручання в дискреційні повноваження відповідачів та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії визначені Законом №1058-ІV.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, якими фактично відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком згідно з Законом №1058-ІV. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.03.2023 №72 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 29.03.2023 №72, якими ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 05.06.1987 по 01.02.1988 та з 17.12.2008 - 06.09.2009.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 03 січня 2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

Стягнути на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл. Центральна 3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002 , код ЄДРПОУ - 40329345) Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії 6, м. Херсон, Херсонська область, 73036 , код ЄДРПОУ - 21295057)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк