Справа № 520/16307/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 р. Справа № 520/16307/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., по справі № 520/16307/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення в повному обсязі нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року № 168 за період з 01.09.2022 року по 01.02.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року № 168, за період з 01.09.2022 року по 01.02.2023 року, із розрахунку 100000 грн на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в зв`язку з отриманням ним поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, він з березня 2022 по лютий 2023 перебував на стаціонарному лікуванні та має право відповідно до Постанови № 168 на виплату додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. Вказує, що вказану допомогу від отримував до серпня 2022 року, а в подальшому відповідач протиправно припинив її виплату у такому розмірі. Так, за вересень 2022 року позивач отримав додаткову грошову винагороду у розмірі - 73 218,33 грн, а починаючи з жовтня 2022 року виплата її щомісячно проводилася у розмірі 29 550 грн (з урахуванням податків).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що він перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується медичною документацією, має право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн відповідно до Постанови № 168, проте відповідач протиправно не виплачував вказану додаткову винагороду з вересня 2022 по лютий 2023.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що правильно нараховував та виплачував позивачу додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 19.07.2023 року № 138.

Оскільки він вважає не підтвердженими періоди лікування з 01.09.2022 до 19.09.2022 року та з 20.01.2023 по 01.02.2023 року, тому і нарахування додаткової винагороди за ці періоди проведено не було.

Просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України м. Харкова в період з 27.11.2002 по 01.02.2023 року, що підтверджується довідкою військової частини від 11.07.2023 року № 238 (а.с. 71).

В період з 24.02.2022 року по 05.03.2022 року ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у м. Харкові, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2023 року № 239 (а.с. 72).

05.03.2022 ОСОБА_1 отримав вогнепальні поранення різних ступенів тяжкості, що підтверджується актом № 20/22 про нещасний випадок (у тому числі поранення), форми Н-1, актом розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5 (а.с. 28-40).

В період з 05.03.2022 року по 20.01.2022 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні в різних медичних закладах, що підтверджується виписками із медичних карт (а.с.41- 48)

В спірний період, зокрема з 15.08.2022 року по 03.09.2022 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в Національному реабілітаційному центр «Вайрі», що підтверджується витягом - епікризом з медичної картки стаціонарного хворого № 03895-2022 (а.с. 50).

В період з 05.09.2022 року по 19.09.2022 року позивач проходив лікування в госпіталі Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_2 ), розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 1645, лікувальні рекомендації: пройшов ВЛК, рішення ВЛК: потребує продовження лікування у медичному центрі «Нові Санжари» Національної гвардії України терміном 21 день (а.с. 51).

З 20.09.2022 року по 09.10.2022 року позивач проходив лікування в умовах стаціонару в Медичному центрі «Нові Санжари» та отримав рекомендації: нагляд лікаря частини, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 72 (а.с. 53).

З 16.11.2022 року по 06.12.2022 року позивач проходив реабілітаційне лікування в Медичному реабілітаційному центрі «Південний Буг» МВС України м. Хмельник, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність від 06.12.2022 р., за результатами лікування відбулися незначне поліпшення. Рекомендовано: повторне санаторно-курортне лікування через 8-12 місяців (а.с. 55).

У період з 20.12.2022 року по 09.01.2023 року позивач перебував у стаціонарі Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області», що підтверджується довідкою № 1221 (а.с. 57).

Відповідно свідоцтва про хворобу № 18 від 20.01.2023 р. медичною військово - лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» ОСОБА_1 отримав травму, поранення, ТАК, пов`язану із захистом Батьківщини. За результатами огляду комісія постановила, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с. 58-60).

01.02.2023 року позивача звільнено у відставку зі Збройних сил України, що підтверджується військовим квитком позивача, серія НОМЕР_3 та трудовою книжкою позивача, серія НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки № 138 від 19.07.2023 року штаб-сержанту ОСОБА_1 виплачено додаткову грошову винагороду, зокрема у жовтні 2022 - 74 333,33 грн за вересень 2022; у листопаді 2022 - 30000 грн за жовтень 2022; у грудні 2022 - 30 000 грн за листопад 2022; у січні 2023 - 30 000 грн за грудень 2022; у лютому 2023 - 30 000 грн за січень 2023 (а.с. 73).

Позивач, не погодившись з розміром нарахованої та виплаченої відповідачем додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 000 грн за період з 01.09.2022 по 01.02.2023, звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, здійснив нарахування та виплату штаб-сержанту ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 тисяч гривень з моменту отримання травми та за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні, а саме до 20.01.2023.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 (в редакції до 19.07.2022 року) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до абзацу 4 п.1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що надана відповідачем, на підтвердження здійснення нарахувань і виплат позивачу допомоги, збільшеної до 100000 грн довідка № 138 від 19.07.2023 року є належним та достатнім доказом, що свідчить про здійснення відповідачем виплати допомогу позивачу в належному розмірі.

Також суд, дійшов висновку, що останнім днем лікування позивача є 20.01.2023, а тому саме до цієї дати відповідач правомірно здійснював виплату додаткової винагороди.

Проте, висновки суду щодо належного визначення розміру виплати позивачу додаткової винагороди, зокрема з 01.09.2022 по 20.01.2023 спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема медичними документами: витягом - епікризом з медичної картки стаціонарного хворого № 03895-2022 (а.с. 50), випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 1645 (а.с. 51), випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 72 (а.с. 53), довідкою про тимчасову непрацездатність від 06.12.2022 (а.с. 55), довідкою ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» № 1221 (а.с. 57), свідоцтвом про хворобу № 18 від 20.01.2023 (а.с. 50-60).

Вказані докази підтверджують факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 01.09.2022 по 20.01.2023 в зв`язку з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва) під час захисту Батьківщини, а тому за цей період відповідач мав здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 грн., проте, здійснював її нарахування та виплату в меншому розмірі, що підтверджується довідкою про доходи № 138 від 19.07.2023 та випискою АТКБ "ПРИВАТБАНК" від 27.06.2023 №SK5116ENJE9IQPSS (а.с.21-24)

Судом першої інстанції не зазначено підстав не врахування вказаних доводів, таких доводів не наведено і відповідачем.

З огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення в повному обсязі нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди збільшеної до 100000 грн за період з 01.09.2022 по 20.01.2023 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди із розрахунку 100000 грн на місяць за цей період з урахуванням раніше виплачених сум є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Доводи позивача щодо наявності права на виплату додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000 грн з 20.01.2023 по день звільнення з лав ЗСУ, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як правомірно враховано судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів проходження лікування ОСОБА_1 після 20.01.2023, тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 року про відмову у задоволенні вимог за період з 01.09.2022 по 20.01.2023 підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову, визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення в повному обсязі нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000 грн та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди із розрахунку 100000 грн на місяць за період з 01.09.2022 по 20.01.2023 з урахуванням раніше виплачених сум . В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 по справі № 520/16307/23 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за період з 01.09.2022 по 20.01.2023.

Прийняти в цій частині постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення в повному обсязі нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року № 168 за період з 01.09.2022 року по 20.01.2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року № 168, за період з 01.09.2022 року по 20.01.2023 року, із розрахунку 100000 грн на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2023 року по справі № 520/16307/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій