Справа № 400/6129/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 р. Справа № 400/6129/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулась до Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 251643,20 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 251643,20 грн.

Ухвалою від 30.05.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначила, що вона є дружиною померлого ОСОБА_2 та відповідно до положень ст. 61 Закону № 2262 має право на виплату нарахованої, але недоотриманої пенсії чоловіка.

Відповідач надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що враховуючи те, що рішення суду є актом індивідуальної дії та підлягає виконанню в межах покладених судом зобов`язань, то відсутні підстави для виплати позивачу коштів, нарахованих ОСОБА_3 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 року у справі № 400/4333/22.

Відповідно до ст. 71 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) бюджет Пенсійного фонду це план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Бюджет Пенсійного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України. На сьогодні обсяг видатків Пенсійним фондом на оплату поштових відправлень у 2023 році не затверджений.

Згідно ч. 2 ст. 72 Закону № 1058, кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Статтею 73 Закону № 1058 передбачено, що кошти Пенсійного фонду використовують на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3)фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ та з 01.01.2023 року отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі та раніше за текстом Закон № 2262).

ОСОБА_2 , померлий чоловік позивача, перебував на обліку в ГУ ПФУ та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262, починаючи з 21.04.1997 року по 31.12.2022 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 року у справі № 400/4333/22 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» від 27.05.2022 року № 33/35-М-40, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ проведено з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_3 на підставі оновленої довідки від 27.05.2022 року № 33/35-М-40. Розмір доплати до пенсії, на виконання рішення суду, за період з 01.12.2019 року по 30.11.2022 року склав 251643,20 грн.

Виплата пенсії в новому розмірі забезпечувалась з грудня 2022 року.

З 01.01.2023 виплату пенсії ОСОБА_3 припинено у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.12.2022 року позивач звернулась до ГУ ПФУ із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, у якій просила виплатити недоотриману пенсію свого чоловіка ОСОБА_2 .

Рішенням від 04.01.2023 року № 1400-0404-8/694 ГУ ПФУ відмовило позивачу у виплаті недоотриманої пенсії в разі смерті пенсіонера.

Підстава відмови: рішення суду є актом індивідуальної дії, яке пфдлягає виконанню в межах покладених судом повноважень. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 року у справі № 400/4333/22 зобов`язання щодо забезпечення іншим особам виплати нарахованої на виконання рішення суду різниці пенсії померлого ОСОБА_2 на ГУ ПФУ не покладено.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону № 1058, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону № 2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 3 ст. 61 Закону № 2262).

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058 та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Виходячи з викладеного, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262 запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються:

1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника;

2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Порядок № 3-1).

Згідно п. 4 Порядку № 3-1 (в редакції, чинній на момент звернення позивача до ГУ ПФУ), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України установлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Отже, згідно з наведеним, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 , звернулась до відповідача за виплатою недоодержаної пенсії до закінчення шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера.

Таким чином, позивач дотрималась умов, які визначені ст. 61 Закону № 2262 та Порядком № 3-1.

Отже позивач має право на одержання сум пенсії, що підлягали виплаті її чоловікові згідно судового рішення від 12.10.2022 року у справі № 400/4333/22, і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Натомість відповідач, відмовляючи позивачу у виплаті суми недоодержаної пенсії, діяв протиправно та усупереч приписам вищенаведених норм законодавства.

Стаття 61 Закону № 2262 прямо зобов`язує відповідача виплатити недоодержану пенсіонером пенсію у зв`язку з його смертю, особам, які належать до кола осіб, визначених цією ж статтею та які звернулись за такою виплатою не пізніше 6 місяців з дня смерті пенсіонера. Те, що недоодержана пенсія нарахована на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.

Одночасно з цим, позивач не просить суд скасувати рішення ГУ ПФУ від 04.01.2023 року № 1400-0404-8/694, яким їй було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи викладене, з метою належного захисту прав позивача, суд виходить за межі позовних вимог та визнає протиправним та скасовує рішення ГУ ПФУ від 04.01.2023 року № 1400-0404-8/694 про відмову виплати недоотриманої пенсії в разі смерті пенсіонера.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 04.01.2023 року № 1400-0404-8/694 про відмову виплати недоотриманої пенсії в разі смерті пенсіонера.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 251643,20 грн.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.10.2023 року.

Суддя О.В. Малих