Справа № 480/3579/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 р. Справа № 480/3579/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2023, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, повний текст складено 29.06.23 по справі № 480/3579/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі за текстом також відповідач, ГУНП в Сумській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області № 282 від 22.03.2023 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Конотопського РВП" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді зауваження.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права; має місце невідповідність висновків, викладених у оскаржуваному рішенні, обставинам справи. Наводить обставини справи, зазначені ним у позовній заяві.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження позивача, наведені в апеляційній скарзі, є хибними, спростовуються дійсними обставинами справи та положеннями чинного законодавства України. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що під час проходження служби ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області 22.11.2022 заступником начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області начальником кримінальної поліції полковником поліції ОСОБА_2 отримано доручення Конотопської окружної прокуратури про проведення службового розслідування з приводу додержання вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» працівниками оперативного підрозділу Конотопського районного відділу поліції під час ведення оперативно-розшукових справ категорії «розшук», а також з приводу належного виконання керівництвом Конотопського РВП обов`язку контролю підлеглих оперативних працівників (а.с. 85-88).

На підставі вказаного доручення начальником Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області 28.11.2022 прийнято Наказ № 175 про призначення службового розслідування, проведення якого доручено дисциплінарній комісії у такому складі: голова комісії заступник начальника Конотопського РВП начальник сектору кримінальної поліції ОСОБА_3 , члени комісії заступник начальника сектору кримінальної поліції Конотопського РВП ОСОБА_1 , оперуповноважений сектору кримінальної поліції Конотопського РВП ОСОБА_4 (а.с. 91).

За результатами службового розслідування 30.11.2022 складено висновок, згідно з яким дисциплінарна комісія запропонувала застосувати до оперуповноважених сектору кримінальної поліції Конотопського РВП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дисциплінарні стягнення, догану й зауваження відповідно, а також запропонувала усно попередити заступника начальника Конотопського РВП начальника сектору кримінальної поліції ОСОБА_3 про недопущення в майбутньому порушень частини 2 статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині забезпечення контролю за підлеглими та ведення оперативно-розшукових справ (а.с. 92-96).

На підставі зазначеного висновку службового розслідування 30.11.2022 начальником Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області прийнято Наказ № 301, яким до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського РВП ОСОБА_5 застосовано дисциплінарне стягнення догану, а до оперуповноваженого ОСОБА_6 зауваження (а.с. 97).

Згодом 15.02.2023 начальником ГУНП в Сумській області - полковником поліції ОСОБА_7 отримано лист Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України № 193/42-18/01-2023 від 30.01.2023, у якому повідомлялось про можливі порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейськими Конотопського РВП та вчинення ними правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також зазначалось про необхідність проведення службових розслідувань з цих питань (а.с. 99, 100).

На підставі згаданого листа, на виконання вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, 16.02.2023 начальником ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 прийнято Наказ № 113 про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії (а.с. 101). На підставі доповідної записки голови утвореної дисциплінарної комісії Наказом № 175 від 28.02.2023 строк проведення службового розслідування продовжено до 16.03.2023 (а.с. 102, 103).

За результатами службового розслідування 15.03.2023 складено висновок, згідно з яким, окрім іншого, за ігнорування вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, порушення Порядку проведення службових розслідувань, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 та пункту 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», дисциплінарна комісія запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення зауваження.

За змістом указаного висновку, порушення службової дисципліни, за яке запропоновано застосувати стягнення, полягало у невжитті заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, неповідомлення про наявний реальний конфлікт інтересів, вчинення дій та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час проведення службового розслідування, призначеного наказом № 175 від 28.11.2022, а також участі у прийнятті рішення відносно свого керівника в умовах реального конфлікту інтересів (а.с. 74-84).

На підставі висновку службового розслідування 22.03.2023 начальником ГУНП в Сумській області прийнято Наказ № 282, пунктом 2 якого до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення зауваження (а.с. 71-73).

Позивач не погодився із цим рішенням Головного управління Національної поліції в Сумській області та оскаржив його до суду у відповідній частині.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відповідність оскаржуваного наказу критеріям, установленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 за № 580-VІІІ.

Статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" визначено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року за № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Згідно із частинами 1-5 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З аналізу викладених норм убачається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, види дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування.

Згідно з частинами 1, 11, 15 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для участі в засіданні комісії. Виклик надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Відповідно до ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Порядок проведення службових розслідувань регулюється Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом МВС України № 893 від 07.11.2018.

Згідно із пунктом 1 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За приписами пункту 1 розділу ІІ вказаного Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України передбачено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку;

здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.

За змістом пункту 1 розділу V Порядку, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

На виконання пункту 4 розділу V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 13 розділу V Порядку передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу VІІ Порядку, у разі коли за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже зміст указаних норм дає підстави дійти висновку про те, що за порушення службової дисципліни до поліцейського може бути застосований один із визначених видів дисциплінарного стягнення, в тому числі і зауваження. Втім застосування стягнення можливе лише в тому разі, коли порушення службової дисципліни сталося внаслідок винної протиправної поведінки поліцейського, яка належним чином доведена та підтверджена відповідними достатніми доказами.

Разом з цим, обираючи вид дисциплінарного стягнення, який має бути застосований, уповноважена особа зобов`язана враховувати, зокрема, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, доведеність його вчинення, наявність та ступінь вини порушника. Фактично при обранні виду дисциплінарного стягнення має дотримуватись принцип пропорційності, тобто справедливий баланс між тяжкістю проступку, вчиненого внаслідок доведеної винної протиправної поведінки порушника, негативними наслідками, до яких призвела чи може призвести така поведінка з одного боку, та суворістю покарання за вчинений проступок, глибиною необхідного втручання у права порушника, необхідних для досягнення мети застосування стягнення, з другого боку.

Як убачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного наказу, ОСОБА_1 указує на відсутність підстав для проведення службового розслідування, відсутність подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції та як наслідок на відсутність підстав для застосування дисциплінарного стягнення, порушення права на захист під час проведення службового розслідування, а також на відсутність конфлікту інтересів під час проведення службового розслідування, призначеного Наказом № 175 від 28.11.2022.

Втім, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких доводів позивача, з огляду на таке.

Зі змісту Наказу № 113 від 16.02.2023 судом установлено, що підставою для призначення службового розслідування слугував лист Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України № 193/42-18/01-2023 від 30.01.2023, у якому містилась інформація про можливі порушення законодавства про запобігання корупції поліцейськими Конотопського районного відділу поліції під час проведення службового розслідування, призначеного наказом № 175 від 28.11.2022 (а.с. 99-101).

Зазначеним листом відповідач повідомлявся про те, що, зокрема, ОСОБА_1 мав заінтересованість у згаданому службовому розслідуванні, а саме у встановленні причин і умов, які призвели до вчинення дисциплінарного проступку, у дослідженні питання здійснення контролю за дотриманням поліцейськими службової дисципліни. Крім того, у листі зауважувалось на тому, що незважаючи на підпорядкованість позивача ОСОБА_3 , він приймав участь у прийнятті рішення щодо наявності підстав для застосування дисциплінарного стягнення до останнього.

За таких обставин, з огляду на приписи частини 4 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та абзацу другого пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача правових підстав для призначення службового розслідування.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на частину 3 статті 651 Закону України «Про запобігання корупції» та абзац четвертий пункту 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, оскільки зазначені у цих нормах обставини є окремою спеціальною підставою для призначення службового розслідування і не позбавляють відповідного суб`єкта призначити службове розслідування на загальних підставах, а саме: у разі отримання повідомлення про вчинення поліцейським порушення, яке має ознаки дисциплінарного проступку.

Як уже зазначалось, за змістом висновку від 15.03.2023 та матеріалами службового розслідування підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення (зауваження) слугувало встановлення дисциплінарною комісією недотримання позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 та пункту 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Таких висновків дисциплінарна комісія дійшла у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 приймав участь у проведенні службового розслідування, призначеного Наказом № 175 від 28.11.2022 в той час, коли предметом дослідження мали бути, в тому числі, питання, пов`язані з його посадовими обов`язками, зокрема, обов`язку контролю за підлеглими та організації роботи з розшуку осіб, які вчинили злочини та переховуються від органів слідства і суду, встановлення місця знаходження безвісти зниклих осіб. Також позивач, перебуваючи у підпорядкуванні ОСОБА_3 , приймав рішення щодо наявності чи відсутності підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

За змістом доручення Конотопської окружної прокуратури № 50-4788 вих-22 від 01.11.2022, яке стало підставою для проведення службового розслідування згідно з Наказом № 175 від 28.11.2022, дисциплінарною комісією мало досліджуватися питання належного виконання поліцейськими оперативного підрозділу Конотопського районного відділу поліції своїх обов`язків, а також питання здійснення контролю за їх діяльністю (а.с. 86-88).

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, окрім іншого, обов`язком ОСОБА_1 є здійснення контролю своєчасності та якості прийняття підлеглими рішень за напрямами діяльності підрозділу, вжиття заходів та організація належної роботи підлеглих працівників з розкриття (виявлення) кримінальних правопорушень (а.с. 111, 112).

Тобто відповідно до посадової інструкції позивач зобов`язаний здійснювати контроль, організовувати та координувати діяльність поліцейських оперативного підрозділу, в тому числі і діяльність щодо розшуку осіб, які вчинили злочин і переховуються від органів слідства та суду.

Отже під час службового розслідування, призначеного Наказом № 175 від 28.11.2022, ОСОБА_1 як член дисциплінарної комісії зобов`язаний був досліджувати питання належного виконання обов`язків поліцейськими, організація і контроль за виконанням яких мали здійснюватися ним відповідно до своїх посадових обов`язків.

Наведені обставини, на переконання суду, свідчать про наявність у позивача особистої зацікавленості у результатах згаданого службового розслідування, що враховуючи приписи абзацу дванадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», підпадає під визначення поняття «приватний інтерес».

Згідно з абзацами дев`ять, тринадцять частини першої статті 1 зазначеного Закону, потенційним конфліктом інтересів є наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; а реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що під час службового розслідування, призначеного Наказом № 175 від 28.11.2022, у ОСОБА_1 , як члена дисциплінарної комісії, виник реальний конфлікт інтересів.

Оскільки зобов`язання, встановлені статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 не виконав, висновки службового розслідування, призначеного Наказом № 113 від 16.02.2023, є обґрунтованими та підтвердженими відповідними матеріалами.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо порушення його права на захист під час службового розслідування, оскільки ОСОБА_1 приймав участь у цьому розслідуванні, про що свідчать його пояснення, згідно з якими відповідно до ст. 63 Конституції України позивач під час службового розслідування від надання пояснень відмовився (а.с. 110), а також мав можливість наводити свої міркування і зауваження, подавати документи, що стосуються предмету дослідження, проте таким правом не скористався.

Твердження позивача про необізнаність щодо факту та підстав службового розслідування є такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, з Наказом від 16.02.2023 за № 113 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» позивач ознайомився 24.02.2023, про що свідчить його підпис у листі ознайомлення (а.с. 34); з Наказом № 282 від 22.03.2023 ознайомився 04.04.2023, про що свідчить його підпис у листі ознайомлення (а.с. 40).

Отже, враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відповідність оскаржуваного наказу критеріям, установленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, є обґрунтованим і законним.

Доводи та аргументи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, та з урахуванням яких судом першої інстанції вже надано оцінку встановленим обставинам справи.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача стосовно неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки такі зводяться лише до суб`єктивних суджень заявника та правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Щодо посилання скаржника на правові позиції Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, викладені в їх рішеннях, то колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції враховує посилання на правові позиції Європейського суду з прав людини та Верховного суду, зазначені скаржником, та зауважує, що судові рішення у цій справі є такими, що їм не суперечать.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 по справі № 480/3579/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк