Справа № 460/8695/23
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2023 рокум. Рівне №460/8695/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.01.2023 №/С44 щодо не зарахування до страхового стажу позивача роботи у періоди: з 1980 по 1997 роки згідно із записами вкладиша в трудову книжку колгоспника НОМЕР_1 , які включають періоди роботи робочим клубу Острозького АТП з 11.09.1985 по 09.09.1986 (згідно довідки №Ч-1/04-01 від 19.02.2021) та в колгоспі імені Куйбишева з 1982 по 1983 (згідно довідки №165/07-17-12-22) та щодо відмови у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 1980 по 1997 роки згідно із записами вкладиша в трудову книжку колгоспника НОМЕР_1 , які включають періоди роботи робочим клубу Острозького АТП з 11.09.1985 по 09.09.1986 (згідно довідки №Ч-1/04-01 від 19.02.2021) та в колгоспі імені Куйбишева з 1982 по 1983 (згідно довідки №165/07-17-12-22) та призначити пенсію за віком з 03.02.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що після досягнення необхідного пенсійного віку звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 31.01.2023 №/С44 відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутню необхідного стажу. Вказує, що відповідачем протиправно відмовлено в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з з 1980 по 1997, з 11.09.1985 по 09.09.1986, з 1982 по 1983. Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою від 07.04.203 було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

У відзиві на позов відповідач-1, Головне управлінням Пенсійного фонду в Рівненській області, проти позову заперечує і зазначає, що заява Позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду в Харківській, яким було прийнято рішення №/С44 від 31.01.2023 про відмову у призначенні пенсії позивачу, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Звернув увагу, що до страхового стажу позивача зараховані періоди роботи з 26.08.1989 по 06.01.1992, з 01.02.1992 по 03.04.1997, що підтверджується розрахунком стажу. Отже, враховуючи положення статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" немає підстав для призначення позивачу пенсії через відсутність необхідного страхового стажу 30 років, тому позов підлягає залишенню без задоволення.

Відповідач 2 правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного Фонду України із заявою від 24.01.2023 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 31.01.2023 №/С44 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому за наслідками розгляду поданих заявником документів до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи:

згідно із записами вкладиша в трудовій книжці книжку колгоспника НОМЕР_1 з 1980 по 1997 роки, оскільки на титульній сторінці відсутня повна дата народження, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 27.07.1993 (із змінами) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № ПО від 17.08.1993;

з 11.09.1985 по 09.09.1986, згідно довідки №4-1/04-01 від 19.02.2021, оскільки відсутній наказ про звільнення;

періоди роботи в колгоспі з 1982 по 1983, згідно довідки №165/07-17-12-22 від 10.03.2022, оскільки ім`я скорочено та відсутнє по батькові.

Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Право на отримання пенсійної виплати з 03.02.2026.

Не погоджуючись з цим рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувсь до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Судом встановлено та визнається сторонами, що 24.01.2023 позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до Закону №1058-IV звернувся до відповідача про призначення пенсії за віком.

Таким чином, в розумінні вимог частини першої статті 26 Закону №1058-IV призначення пенсії позивачу можливе за наявності не менше 30 років страхового стажу.

Безспірно, за приписами положень статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Алгоритм дій територіальних органів Пенсійного фонду України врегульовано правовими нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (надалі - Порядок №22-1).

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (пункт 4.2 розділу IV).

Саме у відповідності до вимог пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 заява позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відповідача-2.

За результатами розгляду відповідачем-2 було ухвалено рішення №/С44 від 31.01.2023 про відмову у призначенні пенсії позивачу.

Як зазначено в дослідженому судом вказаному рішенні, загальний страховий стаж Позивача сумарно становить лише 26 років 07 місяців 06 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до вимог п.1 ст.26 Закону N 1058-IV.

Натомість, як вбачається зі спірної відмови, не зараховано періоди роботи: з 1980 по 1997 роки, оскільки на титульній сторінці відсутня повна дата народження, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 27.07.1993 (із змінами) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № ПО від 17.08.1993; з 11.09.1985 по 09.09.1986, згідно довідки №4-1/04-01 від 19.02.2021, оскільки відсутній наказ про звільнення; періоди роботи в колгоспі з 1982 по 1983, згідно довідки №165/07-17-12-22 від 10.03.2022, оскільки ім`я скорочено та відсутнє по батькові.

Так, на час первинного заповнення трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162.

Відповідно до п.1.2 вказаної Інструкції прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 Держкомпраці СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 Держкомпраці СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 Про трудові книжки робітників та службовців та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 "Про трудові книжки робітників та службовців" встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови "Про трудові книжки робітників та службовців" при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 вказано що відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

У період внесення записів про роботу позивача у спірні періоди, порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Згідно з пунктом 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Суд критично оцінює доводи відповідача стосовно відсутності повної дати народження та відсутності наказу про звільнення, так як працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

При цьому, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

ЄСПЛ також наголошує на особливій важливості принципу "належного урядування", зокрема, у справі "Лелас проти Хорватії" (заява № 55555/08) - держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу" (пункт 74).

Отже, за вказаних вище обставин, на переконання суду, періоди роботи позивача з 15.08.1980 по 03.04.1997 підлягають до зарахування до страхового стажу позивача, так як підтверджуються записами у трудовій книжці позивача та відповідними довідками.

Виходячи з вищезазначеного, оскаржуване в даній справі рішення з врахуванням частини другої ст. 2 КАС України, прийняте необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підлягає до скасування.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що частиною четвертою ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною першою та другою ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд враховує, що до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.01.2023 №/С44 про відмову у призначенні пенсії позивачу.

Відтак, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 1980 по 1997 згідно із записами вкладиша в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 , з 11.09.1985 по 09.09.1986, згідно довідки№Ч-1/04-01 від 19.02.2021, з 1982 по 1983, згідно довідки №165/07-17-12-22 від 10.03.2022, та повторно розглянути питання про призначення позивача пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", прийнявши відповідне рішення.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в порядку, передбаченому частиною третьою ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.01.2023 №/С44 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 1980 по 1997 роки згідно із записами вкладиша в трудову книжку колгоспника НОМЕР_1 , які включають періоди роботи робочим клубу Острозького АТП з 11.09.1985 по 09.09.1986 (згідно довідки №Ч-1/04-01 від 19.02.2021) та в колгоспі імені Куйбишева з 1982 по 1983 (згідно довідки №165/07-17-12-22).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цій справі.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 357,86 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківскій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 357,86 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи,5, Держпром,3, під.2,м.Харків,61022, ЄДРПОУ/РНОКПП 14099344)

Суддя С.М. Дуляницька