Справа № 520/19944/23
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року № 520/19944/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 (59 мобільний військовий госпіталь НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 (59 мобільний військовий госпіталь НОМЕР_1 ), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене довідкою від 30.03.2023 р. №3684/2;

- зобов`язати військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно провести медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене довідкою від 30.03.2023 р. №3684/2, на думку позивача, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач, Військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_1 (59 мобільний військовий госпіталь НОМЕР_1 ), подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , стрілець військової частини НОМЕР_4 , призваний у Збройні Сили України з квітня 2022 року Краснокутським РТЦК та СП.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 30.03.2023 р. №3684/2 проведено медичний огляд - старшого солдата ОСОБА_1 та на підставі статей 39 в, 40 в, 64 г, 41 в, 23 в, графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ прийнято рішення - придатний до військової служби.

Представником позивача подано до 20 регіональної військово-лікарської комісії скаргу від 15.06.2023р. №15-06/1, в якій просив розглянути скаргу по суті, скасувати висновок ВЛК, прийняти новий висновок ВЛК, відповідно до якого визнати старшого солдата ОСОБА_1 таким, що «обмежено придатний до військової служби», а також доповнити висновок вказівкою які види робіт йому за станом здоровя протипоказані.

20 Регіональна військово-лікарська комісія листом від 10.07.2023 р. №1854/1135 повідомила про відсутність підстав для проведення старшому солдату ОСОБА_1 повторного медичного огляду ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.2.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 (далі по тексту Положення) для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Відповідно до п.1.1 розділу І Положення Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п.6.1 розділу ІІ Положення направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням. Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби. Також направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.

Військовою частиною НОМЕР_4 позивача направлено на медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п.6.8 розділу ІІ Положення огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Згідно з 6.9 розділу ІІ Положення при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Відповідно картки обстеження та медичного огляду позивача було оглянуто лікарями: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом, психіатром, травматологом та зроблено відповідні медичні аналізи.

Відповідно до п.1.2 розділу ІІ Положення постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 30.03.2023 р. №3684/2 проведено медичний огляд - старшого солдата ОСОБА_1 та на підставі статей 39 в, 40 в, 64 г, 41 в, 23 в, графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ прийнято рішення - придатний до військової служби.

Позивач вважає, що спірне рішення ВЛК прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням вимог законодавства щодо проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця.

Як встановлено вище, під час медичного огляду позивача згідно п.6.8 розділу ІІ Положення оглянуто терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом, психіатром, травматологом та зроблено відповідні медичні аналізи.

Також, позивач посилався на те, що доказів отримання думки від командування і начальника медичної служби військової частини суду не надано.

Відповідно до п.6.2 розділу ІІ Положення службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час у разі направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, в інших випадках надання службової та медичної характеристик не обов`язкове.

Отже, службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час, а не воєнний час.

При цьому, консультативний висновок спеціаліста від 10.01.2023 року, на який посилається позивач, має рекомендаційний характер.

Також, позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні зазначено діагнози передбачені Розкладом хвороб, які передбачають прийняття рішення про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час.

Згідно з п.20.4 розділу ІІ Положення у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби", за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

За результатами медичного огляду позивача, військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 встановлено діагноз за пунктом «в» статті 23, пунктом «в» статті 39, пунктом «в» статті 40, пунктом «в» статті 41, пунктом «г» статті 64 Розкладу хвороб.

Вказані статті не підпадають під перелік статей Розкладу хвороб, зазначених у пункті 20.4 розділу II Положення №402, які передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби та за якими у воєнний час можливо прийняття постанови ВЛК «обмежено придатний до військової служби", тому позивача визнано придатним до військової служби.

Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у вищевказаній частині.

При цьому, суд вважає, що надання оцінки діагнозу (стану здоров`я) позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду в контексті застосування норм матеріального права, оскільки така оцінка не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Так, позивач у даній справі оскаржує постанову військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене довідкою від 30.03.2023 р. №3684/2.

При цьому, позивач через представника оскаржував вищевказану постанову до 20 регіональної військово-лікарської комісії, за результатами чого 20 регіональною військово-лікарською комісією складено відповідь від 10.07.2023 року №1854/1135.

З даним адміністративним позовом позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду 27.07.2023 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Отже, позивачем не пропущено строк передбачений КАС України на звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Таким чином, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 (59 мобільний військовий госпіталь НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.