Справа № 520/16803/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 р.Справа № 520/16803/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 (головуючий суддя І інстанції: Панов М.М.) по справі № 520/16803/23

за позовом ОСОБА_1

до Національної академії Національної гвардії України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національній академії Національної гвардії України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.11.2017 по 28.02.2018 включно;

- стягнути з Національної академії Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.11.2017 по 28.02.2018 у сумі 14 205 гривень 07 копійок.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 закрито провадження у справі.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного висновку.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що предмет спору у справі № 520/1478/21 не є тотожним тому, що розглядається в межах цієї справи. У справі № 520/1478/21 спірним була правильність визначення відповідачем базового місяця для виплати індексації грошового забезпечення за період з 20.11.2017 по 28.02.2018. При цьому, судом не вирішувалось питання щодо визначення суми належної позивачу індексації грошового забезпечення, як і не надавалась оцінка правильності її розрахунку при нарахуванні і виплаті, що є спірним в межах даної справи.

Зауважує, що в разі відмінностей між обставинами звернення до суду: в сторонах справи, предметі, підставах, матеріально-правових вимогах позови не є тотожними, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 28.06.2023 у справі № 200/4258/22, від 31.05.2021 у справі № 340/197/19, Великої Палати Верховного Суду в постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18.

Національна академія Національної гвардії України (далі - відповідач) не надала відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо правильності нарахування та виплатити індексації грошового забезпечення за період з 20.11.2017 по 28.02.2018 вже були розглянуті у справі № 520/1478/21, за наслідками якої прийнято судове рішення, що набрало законної сили.

Отже, за висновками суду першої інстанції існує судове рішення, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Згідно ч.1 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.04.2018 у справі №9901/431/18.

Підстава позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Не є зміною підстав позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.07.2023 у справі № 420/14964/22.

Крім цього, не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права або наведення іншого праворозуміння таких норм.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/1764/17, від 06.10.2021 у справі № 520/16416/2020.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі вважав, що у цій справі має місце спір між тими самими сторонами, стосується одного й того самого предмету і позов, заявлений з тих самих підстав, що й у справі № 520/1478/21, за наслідком розгляду якої прийнято рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021, яке набрало законної сили 27.09.2021.

Натомість, апелянт вважає, що предмет спору у справі № 520/1478/21 не є тотожним заявленому у справі, що розглядається.

Колегія суддів зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Отже, спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.

Так, у межах розгляду справи № 520/1478/21 ОСОБА_1 пред`явив позов, у якому просив суд, зокрема:

- визнати протиправними дії Національної академії Національної гвардії України щодо застосування листопада 2017 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 20.11.2017 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.11.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 14 208 гривень 16 копійок із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 у справі № 520/1478/21, яке за наслідками апеляційного перегляду набрало законної сили 27.09.2021 у задоволенні позову відмовлено.

В межах розгляду вказаної справи, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем обрано правильний базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 20.11.2017 по 28.02.2018 листопад 2017 р., надано оцінку виплаченим сумам індексації, в тому числі за спірний період та зроблено висновок щодо нарахування та її виплати останньому в повному обсязі.

Тож, судом в межах адміністративної справи № 520/1478/21 вже розглядалось питання правильності розрахунку Національною академією Національної гвардії України індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.11.2017 по 28.02.2018 та проведення її виплати.

У межах цієї справи (№ 520/16803/23) ОСОБА_1 просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національній академії Національної гвардії України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.11.2017 по 28.02.2018 включно;

- стягнути з Національної академії Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.11.2017 по 28.02.2018 у сумі 14 205 гривень 07 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в спірний період відповідач нараховував та виплачував ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення не в повному обсязі, оскільки базовим місяцем для вірного її розрахунку мав бути січень 2008 р.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 , що є предметом розгляду цієї адміністративної справи (№ 520/16803/23), є тотожними предмету спору, що розглядались Харківським окружним адміністративним судом по суті у справі № 520/1478/21, судове рішення у якій набрало законної сили.

Колегія суддів зауважує, що під час зміни однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Колегія суддів також зазначає, що незгода позивача із висновками суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог є підставою для оскарження відповідного судового рішення у апеляційному та касаційному порядку за наявності передбачених законодавством для цього підстав, а не для повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 28.06.2023 у справі № 200/4258/22, від 31.05.2021 у справі № 340/197/19 колегія суддів вважає помилковими, оскільки правовідносини у цих справах не є тотожними справі, що розглядається.

Так, у справі № 200/4258/22 Верховний Суд розглядав питання тотожності спорів щодо права та розрахунку щомісячної «індексації-різниці» відповідно до абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078, у справі № 340/197/19 спірним було питання перерахунку та виплати пенсії особі на підставі Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням довідки прокуратури Київської області та в подальшому звернення останнього з новим позовом щодо обов`язку пенсійного органу провести перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта 10.92 до пенсійної виплати.

Натомість, у справі, що розглядається як в межах справи № 520/1478/21 так і цієї справи спірним є визначення відповідачем розміру індексації грошового забезпечення позивача за період 20.11.2017 по 28.02.2018.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що станом на час розгляду цієї справи було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим існували підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 по справі № 520/16803/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 23.10.2023 року