Справа № 340/4806/23
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/4806/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово - лікарської комісії Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Висновок військово-лікарської комісії Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який оформлений у Довідці відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджено Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, щодо придатності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати Кропивницький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) військовий квіток серії НОМЕР_2 .

Ухвалою судді від 04.07.2023 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.11-12). Позивачем виконано вимоги ухвали судді, позов приведено у відповідність до ст.ст.160, 161 КАС України

Ухвалою судді від 18.07.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.20-21).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з жовтня 2022 року проходить огляд лікарями ВЛК Кропивницького РТЦК та СП для визначення його придатності до військової служби. Вказує, що він має стійке хронічне захворювання "Хронічний бронхіт з астматичним компонентом з дихальною недостатністю першого ступеня", що підтверджується епікризом № 107/14 Кіровоградської центральної районної лікарні. Поступово його стан погіршується і проходячи військову службу у 2014 році, він рядовий в/ч п/п НОМЕР_3 , перебував на стаціонарному лікуванні в пульмонологічному відділенні у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону де був встановлений діагноз "Бронхіальна астма, легкий персистуючий перебіг, фаза неінфекційного загострення, легенева недостатність І ступеню". На підставі вказаного діагнозу був звільнений з військової служби у запас. На весь час проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до служби у лавах ЗСУ, починаючи з жовтня 2022 року, у нього був відсутній на руках військовий квиток так, як цей обліковий документ був наданий ним працівникам відповідача-2 на їх вимогу. Вимога про надання військового квитка працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 була аргументована ними як необхідність внесення відповідних записів. 26.06.2023 він звернувся до відповідача-2 з проханням віддати йому військовий квиток задля впорядкування правовідносин на підставі яких його роботодавець звернувся до відповідача-2 із заявою про оформлення бронювання посади, на якій він працює на теперішній час. Не віддаючи військового квітка, відповідач- 2 видав йому повістку на відправку та повідомив, що він, начебто, пройшов повністю медичний огляд. Зазначив, що не погоджується з довідкою (Постановою) ВЛК, оскільки його не було оглянуто всіма лікарями - спеціалістами, що входять до складу комісії, а саме: лікаря - невропатолога, лікаря - психіатра, лікаря офтальмолога, а тому висновок ВЛК є необґрунтований та такий, що був винесений без дотримання відповідної процедури. При цьому йому було відмовлено в направленні на повторне обстеження ВЛК. Також позивач зазначив, що у разі сумніву щодо правильності висновків ВЛК щодо ступеня його придатності до військової служби він має право звернутися Центральної ВЛК для перегляду відповідної постанови, і це є правом, а не обов`язком військовозобов`язаного, яке реалізується ним на власний розсуд і не впливає на його права на судовий захист, тобто не позбавляє його права на звернення до суду з позовом щодо оскарження рішення ВЛК, яке не оскаржувалося ним до ЦВЛК.

Представником Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, подано відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.25-28). Вказує, що після звільнення із лав Збройних Сил України в 2014 році, ОСОБА_1 на облік військовозобов`язаних не став. 09.11.2022 з`явився до Кропивницького районного ТЦК та СП. Посадові особи Кропивницького районного ТЦК та СП з`ясувавши, що позивач не перебуває на обліку військовозобов`язаних, повідомили про необхідність поновити на обліку та пройти військо-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 . 09.11.2022 позивачу під особистий підпис надано направлення на ВЛК. Зазначає, що позивач, зволікаючи і затягуючи час проходження військово-лікарської комісії, проходив з 09.11.2022 по 07.04.2023. Із заповненими довідкою ВЛК та карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 з`явився до Кропивницького РТЦК та СП 26.06.2023 року. Відповідно до довідки ВЛК посадовими особами Кропивницького РТЦК та СП було зроблено запис до військового квитка військовозобов`язаного ОСОБА_1 на сторінці 16 пункт 29, про що позивач був обізнаний, та поставив підпис. Так як, позивач відповідно до довідки ВЛК визнаний придатним до військової служби, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 проводилась ознайомлювальна робота під підпис позивача, щодо прав та обов`язків під час призову на військову службу під час мобілізації. Додатково зазначив, що позивачем відповідно до підпункту 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення постанова ВЛК може бути оскаржена у Центральній військово-лікарській комісії або у судовому порядку, не було подано жодних заяв щодо оскарження ВЛК досудового порядку. 26.06.2023 посадовими особами Кропивницького районного ТЦК та СП вручено мобілізаційну повістку особисто позивачу під підпис, відповідно до якої ОСОБА_1 мав прибути до Кропивницького РТЦК та СП 30.06.2023 року на 16:00 годину. Так як, для відправлення військовозобов`язаного виникає необхідність оформити належним чином документи (наприклад, зробити запис до військового квитка про призов на військову службу під час мобілізації), посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено військовий квиток серії НОМЕР_2 під розписку. Один корінець розписки зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_2 , інший видано на руки військовозобов`язаному ОСОБА_1 30.06.2023 року позивач до Кропивницького РТЦК та СП не з`явився, про причини неявки не повідомив. 03.07.2023 року вхідний №8422 від позивача надійшов лист, де зазначалась позиція позивача. 04.07.2023 року вхідний №8520 від позивача надійшов лист, з висновком лікаря що 29-30.06.2023 року ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні. Роботодавець позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням повернути військовий квиток для подальшої передачі позивачу, але посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено, та зазначено, що у зв`язку з тим, що військовий квиток вилучався під корінець розписки, повернути військовий квиток можливо тільки позивачу особисто під підпис. З 26.06.2023 року позивач особисто за військовим квитком до ІНФОРМАЦІЯ_1 не звертався.

Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 09.11.2022 позивачу під особистий підпис надано направлення на ВЛК (а.с.32).

З 09.11.2022 по 07.04.2023 ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК, про що свідчить картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного (а.с.34).

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 28.06.2023 №6, ОСОБА_1 , 1979 р.н., придатний до військової служби (а.с.33).

ОСОБА_1 із заповненими довідкою ВЛК та карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.06.2023 відповідно до довідки ВЛК посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 було зроблено запис до військового квитка військовозобов`язаного ОСОБА_1 на сторінці 16 пункт 29, про що позивач був обізнаний, та поставив підпис (а.с.37).

Оскільки, позивач відповідно до довідки ВЛК визнаний придатним до військової служби, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 проводилась ознайомлювальна робота під підпис позивача, щодо прав та обов`язків під час призову на військову службу під час мобілізації (а.с.40-41).

26.06.2023 року посадовими особами Кропивницького районного ТЦК та СП було вручено мобілізаційну повістку особисто позивачу під підпис, відповідно до якої ОСОБА_1 мав прибути до Кропивницького РТЦК та СП 30.06.2023 року на 16:00 годину (а.с.42).

Представник відповідача-2 у відзиві на адміністративний позов пояснив, що для відправлення військовозобов`язаного виникає необхідність оформити належним чином документи, зокрема зробити запис до військового квитка про призов на військову службу під час мобілізації, тому 26.06.2023 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено військовий квиток серії НОМЕР_2 під розписку. Один корінець розписки зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_2 , інший видано на руки військовозобов`язаному ОСОБА_1 (а.с.43).

Позивач не погоджується з висновком комісії ВЛК щодо його придатності до військової служби, а також щодо не повернення йому військового квитка, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч.ч.1-3, 7, 9, 10 ст.1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється:

- громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;

- іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. (ч.14 ст.2 Закону №2232-ХІІ)

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу піл час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно із статтею 1 вищезазначеного Закону, встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

У відповідності до частин 5, 6, 8 статті 4 Закону №3543-XII передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації. З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України. (абз.3 ч.5 ст.22 Закону №3543-XII)

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, (далі - Положення №402 в редакції чинній на час виникнення правовідносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України).

Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється. (п.2.2 глави 2 розділу І Положення №402)

Відповідно до пп.2.6.1, 2.6.2 глави 2 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

Згідно п.1.1. глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби.

Відповідно до п.3.1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Згідно із положеннями п.3.2 розділу ІІ Положення №402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Позивач зазначив, що не погоджується з довідкою ВЛК від 28.06.2023 № 6, оскільки його не було оглянуто всіма лікарями - спеціалістами, що входять до складу комісії, а саме: лікаря - невропатолога, лікаря - психіатра, лікаря офтальмолога, а тому висновок ВЛК є необґрунтований та такий, що був винесений без дотримання відповідної процедури.

Так, судом встановлено, що згідно картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , його було зокрема оглянуто лікарями - невропатологом, психіатром, а також офтальмологом (а.с.33-34зв.). Тому доводи позивача про його обстеження не всіма лікарями не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до положень п.3.8 розділу ІІ Положення №402 за статтями (пунктами статей) розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:

"Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час";

"Обмежено придатний до військової служби";

"Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний до військової служби".

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 28.06.2023 № 6, ОСОБА_1 , 1979 р.н., визнано придатним до військової служби (а.с.33).

В позовній заяві позивач зазначив, що у нього наявні сумніви щодо правильності висновків ВЛК щодо ступеня його придатності до військової служби, натомість не зазначає в чому саме ВЛК дійшла помилкового висновку щодо його придатності до військової служби, при цьому не вказує, яка саме мала бути винесена постанова та з яких саме підстав.

Тобто, позивач фактично не згоден зі змістом оскаржуваної довідки ВЛК, самим медичним висновком, оскільки у нього наявні сумніви щодо правильності висновків ВЛК щодо ступеня його придатності до військової служби.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ, а саме у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 суд зробив висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

До того ж, у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови.

Так, відповідно, п.п.2.3.3 п. 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з п.п.2.3.4 п. 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Разом з тим, доказів, що позивач звертався до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку відповідача, суду надано не було.

Аналізуючи наведені вище вимоги законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що спірна довідка військово-лікарської комісії від 28.06.2023 № 6 є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Щодо доводів позивача, стосовно того, що на весь час проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до служби у лавах ЗСУ, починаючи з жовтня 2022 року, у нього був відсутній на руках військовий квиток так, як цей обліковий документ був наданий ним працівникам відповідача-2 на їх вимогу. Вимога про надання військового квитка працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 була аргументована ними як необхідність внесення відповідних записів, то суд зазначає наступне.

Судом раніше встановлено, що представник відповідача-2 у відзиві на адміністративний позов пояснив, що для відправлення військовозобов`язаного виникає необхідність оформити належним чином документи, зокрема зробити запис до військового квитка про призов на військову службу під час мобілізації, тому 26.06.2023 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено військовий квиток серії НОМЕР_2 під розписку. Один корінець розписки зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_2 , інший видано на руки військовозобов`язаному ОСОБА_1 (а.с.43).

Відповідно до п.13 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого указом Президента України від 30 грудня 2016 року №582/2016 військовослужбовець (військовозобов`язаний, резервіст) може передавати військовий квиток іншим фізичним чи юридичним особам лише за умови одержання оформленої у встановленому порядку розписки про отримання відповідними фізичними чи юридичними особами такого квитка.

Тобто, доводи позивача стосовно того, що на весь час проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до служби у лавах ЗСУ, починаючи з жовтня 2022 року, у нього був відсутній на руках військовий квиток так, як цей обліковий документ був наданий ним працівникам відповідача-2 на їх вимогу не знайшли свого підтвердження, оскільки військовий квиток під розписку був вилучений посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 лише 26.06.2023.

Стосовно доводів позивача, що 26.06.2023 він звернувся до відповідача-2 з проханням віддати йому військовий квиток задля впорядкування правовідносин на підставі яких його роботодавець звернувся до відповідача-2 із заявою про оформлення бронювання посади, на якій він працює на теперішній час, то суд зазначає, що позивач точно не зазначає, чи він сам звернувся до відповідача-2 щодо видачі військового квитка, чи все таки звернувся його роботодавець.

Крім того, лише 26.06.2023 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено військовий квиток позивача, при цьому він зазначає, що фактично в день же вилучення військового квитка - 26.06.2023 звернувся щодо його видачі, при цьому жодних доказів не надає.

Згідно із п. 3 розділу І Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України 10 квітня 2017 року №206, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України

10 травня 2017 р. за N 582/30450 військові квитки видаються під особистий підпис у відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) Р(М)ВК (далі - відомість).

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами представника відповідача-2, що з огляду на те, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено військовий квиток позивача, тому саме йому вони особисто і мають видати військовий квиток, а не його роботодавцю.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати, які підлягають стягненню на користь відповідачів відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово - лікарської комісії Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (25014, м. Кропивницький, вул. Кільцева, 3-а), Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (25014, м. Кропивницький, вул. Кільцева, 3-а, ) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА