Справа № 360/1045/23
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху після відкриття

23 жовтня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/1045/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донстрой» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Донстрой» (далі позивач, ТОВ «Донстрой») до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.01.2022 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 1599303,75 грн (1279443,00 грн за податковими зобов`язаннями та 319860,75 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.01.2022 № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 260407,00 грн.

В позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, на обґрунтування якого зазначено, що ТОВ «Донстрой» не отримувало податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 20.01.2022 № , . Представник позивача зазначає, що інші документи (наказ, запити ГУ товариство отримувало та надавало відповіді/заперечення, що, на думку позивача, виключає висновок про недобросовісну поведінку платника податків). Представник позивача вказує, що про існування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ТОВ «Донстрой» стало відомо з електронного кабінету платника податків, де тільки 04.08.2023 в ІКП платника податків було відображено податковий борг у сумі 1599303,75 грн та зменшення від`ємного значення з ПДВ на суму 260407,00 грн за податковими повідомленнями-рішеннями від 20.01.2022 №№ , .

Представник позивача зазначає, що на фоні триваючої військової агресії з боку російської федерації, втрати більшості майна та документації внаслідок військових дій, відсутності доступу до офісу підприємства, виїзду працівників за кордон все це у сукупності вкрай негативно вплинуло на здійснення господарської діяльності товариства.

Представник позивача зазначає, що враховуючи сукупність обставин, з огляду на те, що ТОВ «Донстрой» не отримувало податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 20.01.2022 №№ , , а інформація щодо їх наявності була відображена в ІКП платника податків тільки 04.08.2023, запровадження воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації, вимушеною евакуацією ТОВ «Донстрой» з місця ведення бойових дій, перебування з червня 2022 до даного часу офісу позивача на тимчасово окупованій території, втратою документації (в тому числі тієї, що стосується даної перевірки), утруднили своєчасне звернення позивача до суду з даним позовом.

Просив поновити ТОВ «Донстрой» строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.01.2022 №№ , .

Ухвалою від 15 вересня 2023 року позовну заяву ТОВ «Донстрой» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Визначено, що клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду буде вирішено під час розгляду справи по суті на підставі наданих сторонами доказів та пояснень.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначено, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення № та № від 20.01.2022 були направлені на адресу позивача. Відповідач звернувся з листом від 10.06.2022 № 31947/6/04-36-07-05 стосовно надання інформації по поштовим відправленням та отримав відповідь, що зазначений лист з податковими повідомленнями-рішеннями (№340) був вручений позивачу 22.02.2022, що, на думку представника відповідача, спростовує твердження позивача про неотримання податкових повідомлень-рішень.

Представником позивача 09 жовтня 2023 року подано відповідь на відзив, в якій представник стосовно клопотання про закриття провадження у справі зазначив, що відповідач не враховав того, що доступ до приміщень чи документів товариства до даного часу не можливий, оскільки з червня 2022 року та до сьогодні м. Сєвєродонецьк Луганської області є окупованим. Офіс ТОВ «Донстрой» зазнав обстрілу, внаслідок чого було значно пошкоджено будівлю, майно товариства. Більшість документів фінансово-господарської діяльності втрачено. Викладене, на думку представника позивача, свідчить про настання для позивача форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які не залежали від його волі. Втрата документів, шок від повномасштабного вторгнення та втрати майна, вимушений переїзд призвело до того, що дані електронного кабінету стали для товариства єдиним джерелом інформації у взаємовідносинах з податковим органом. При цьому, ГУ ДПС у Дніпропетровській області не заперечується той факт, що тільки 04.08.2023 в ІКП платника податків було відображено нарахування за податковими повідомленнями-рішеннями від 20.01.2022 №№ , .

Враховуючи вищевикладене, представник позивача вважає, що є наявність обставин непереборної сили, що не залежали від волі позивача, які виразились у запровадження воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації, вимушеною евакуацією ТОВ «Донстрой» з місця ведення бойових дій, перебування з червня 2022 до даного часу офісу позивача на тимчасово окупованій території, втратою документації (в тому числі тієї, що стосується даної перевірки), обмежили можливість позивача вчасно звернутись до суду з даним позовом.

Розглянувши клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 пункту 56.18 статті 56 Податкового Кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

У поданій позовній заяві позивач не застосовував процедуру адміністративного оскарження спірних податкових повідомлень - рішення відповідача, оскільки, як зазначає представник позивача, не отримував їх.

Отже, у спірних правовідносинах застосовується строк звернення до суду, визначений частиною другою статті 122 КАС України, який становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.01.2022 у справі № 160/11673/20 (адміністративне провадження № К/9901/30170/21).

У цій постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду остаточно визначив, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року в справі № 340/1019/19).

З наданих до матеріалів справи відповідачем документів, судом встановлено, що представнику позивача були вручені наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 02.12.2021 № 5833 та направлення на перевірку від 02 грудня 2021 року № 6297, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 15.12.2021 №4476/04-36-07-05/25327860, 02.12.2021 та 15.12.2021 відповідно, що підтверджується особистим підписом представника позивача на наказі, направленні та акті перевірки.

Не погодившись з результатами перевірки позивач подав заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких відповідачем рішенням від 13.01.2022 № 2682/5/04-36-07-05 відмовлено у задоволенні заперечень позивача, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 15.12.2021 № 4476/04-36-07-05/ НОМЕР_1 залишено без змін.

Рішення від 13.01.2022 № 2682/5/04-36-07-05 надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомлення про вручення, та згідно з інформацією, зазначеною в листі АТ «Укрпошта» від 16.08.2023 № 31947/6/04-36-07-05, вручено 17 лютого 2022 року.

Отже представник позивача був обізнаний про проведення перевірки, наявність порушень, встановлених в ході документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Донстрой», а також про те, що акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 15.12.2021 № 4476/04-36-07-05/ НОМЕР_1 залишено без змін за наслідками розгляду заперечень позивача.

Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі № 826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а, була висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Означене свідчить про те, що позивач будучи обізнаним про проведену перевірку і виявлені за наслідками її проведення висновки про порушення податкового законодавства, мав на протязі майже 1 року 8 місяців виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про наявність прийнятих за наслідками перевірки рішень, отже міг дізнатися про наявність спірних податкових повідомлень-рішень, відтак пасивна поведінка позивача протягом тривалого часу, на думку суду, свідчить про неповажність причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно з підпунктом 16.1.8. статі 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов`язаний виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.

На підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 15.12.2021 № 4476/04-36-07-05/25327860 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 20.01.2022 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 1599303,75 грн (1279443,00 грн за податковими зобов`язаннями та 319860,75 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); та податкове повідомлення-рішення від 20.01.2022 № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 260407,00 грн.

Податкові повідомлення рішення від 20.01.2022 № , № були направлені на адресу позивача 21.01.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що вбачається з копії чеку від 21.01.2022, номер поштового відправлення 340.

Згідно з листом АТ «Укрпошта» від 16.08.2023 № 31947/6/04-36-07-05 на адресу позивача був надісланий рекомендований лист № 340 з податковими повідомленнями рішеннями від 20.01.2022 № , № , який був вручений позивачу 22.02.2022.

Згідно з пунктом 58.3. статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 ПК України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 72 КАС України).

Докази в адміністративному судочинстві мають відповідати таким критеріям:

- належності (стаття 73 КАС України);

- допустимості - суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 74 КАС України);

- достовірності - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України);

- достатності (стаття 76 КАС України).

Отже з наданих відповідачем доказів убачається, що відповідачем на адресу ТОВ «Донстрой» спірні податкові-повідомлення-рішення були надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення і вручені позивачу.

Надані відповідачем докази, на думку суду, відповідають критеріям, визначеним статтею 73 КАС України.

Отже у відповідності до норм ПК України податкові повідомлення рішення від 20.01.2022 № , № вважаються належним чином врученими позивачу 22 лютого 2022 року.

Відтак з 23 лютого 2022 року розпочався строк звернення до суду за оскарженням вище зазначених податкових повідомлень рішень, і який сплив 23 серпня 2022 року.

Таким чином, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою з пропуском строку звернення до суду на термін більше чим рік.

Суд звертає увагу позивача, що у численній практиці Верховного Суду, в тому числі у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 308/12874/16-а, від 14 лютого 2019 року у справі № 805/3881/18-а від 01 грудня 2020 року у справі № 807/658/18, від 05 березня 2021 року у справі № 140/1738/19, Верховним Судом викладені висновки про те, що «поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Щодо посилання представника позивача на обставини запровадження воєнного стану, вимушеною евакуацією ТОВ «Донстрой», перебування з червня 2022 до даного часу офісу позивача на тимчасово окупованій території, втратою документації як на причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом суд зазначає, що в ухвалі Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 127/2897/13-ц, суд дійшов висновку, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

В постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Колегія суддів Верховного Суду також погодилась із висновком судів попередніх інстанцій про те, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Водночас колегія суддів зазначила, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Обставини, на які посилається позивач є такими, з якими стикнувся майже кожний громадянин України, зокрема, мешканці окупованих територій та територій, що розташовані на лінії інтенсивних бойових дій, водночас не в кожному випадку ці обставини стали на заваді зверненню позивачів до суду.

Поряд з цим, суд зазначає, що звернення позивача до суду з позовною заявою є його правом і жодних обмежень щодо його реалізації у зв`язку з веденням на території України воєнного стану законом встановлено не було.

За наведених обставин, суд вважає наведені представником позивача підстави для поновлення строку звернення до суду неповажними.

Також позивач не надав жодних доказів, на обґрунтування обставин поважності причин пропуску строку звернення до суду, на які посилається у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, зокрема щодо втрати більшості майна та документації внаслідок військових дій, відсутності доступу до офісу підприємства.

Суд звертає увагу, що у разі втрати первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації, інших обставин, які перешкоджають діяльності підприємства, платник податків повідомляє про це податковий орган відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженого 29.07.2022 наказом Міністерства фінансів України №225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за №967/38303.

Отже, одним із доказів неможливості здійснення господарської діяльності внаслідок бойових дій у зв`язку із втратою документів, обладнання тощо, може слугувати звернення позивача з відповідною заявою до податкового органу про неможливість здійснювати податкові обов`язки.

Жодних доказів, з яких можливо встановити, що дійсно мали місце факти, на які посилається позивач в заяві про поновлення строку звернення до суду, позивачем не надано.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

Таким чином, позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Донстрой» залишити без руху.

Позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», із скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку разом з доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити, що відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

СуддяО.В. Захарова