Справа № 200/1699/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року справа №200/1699/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Варбана Олександра Валентиновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі № 200/1699/23 (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати незаконними дії відповідача щодо перерахунку пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ Про державну службу з 31 січня 2022 року в розмірі 60% заробітної плати, а також дії щодо обмеження виплати розміру пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 10.12.2015 з 31 січня 2022 виходячи з розміру 90% посадового окладу з урахуванням надбавок та інших виплат, передбачених законом України Про державну службу без обмеження її граничного розміру та здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум пенсії.

В обґрунтування позову зазначила, що має право на призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ.

Звернулася до органів Пенсійного фонду із відповідною заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 02.02.2022 позивачу відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ, оскільки Законом № 889 не передбачено призначення пенсії по інвалідності державним службовцям, яке позивачем оскаржено до суду.

На виконання судового рішення відповідач призначив пенсію позивачу по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ, виходячи з 60% розміру заробітної плати.

Проте позивач, відповідно до довідок про заробітну плату з моменту переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності державного службовця з 31.01.2023 має право на призначення пенсії по інвалідності державного службовця в розмірі 90 % заробітної плати без обмеження її виплати максимальним розміром.

Тому є протиправними дії пенсійного органу щодо перерахунку пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ з 31 січня 2022 року в розмірі 60% заробітної плати, а також дії щодо обмеження виплати розміру пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Статтею 37 Закону № 3723-ХІІ чітко встановлено, що державні службовці, які станом на дату вступу в силу Закону «Про державну службу» № 889, а саме станом на 01 травня 2016 року, мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку, мають право на призначення пенсії державного службовця в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

На день звільнення позивача (28 січня 2022 року) вона мала 33 роки стажу державної служби. Станом на день прийняття Закону № 889 позивач займала посаду державного службовця та мала більше 20 років стажу державного службовця та в період проходження державної служби була визнана особою з інвалідністю 2 групи. Також станом на день подання заяви про призначення пенсії по інвалідності державного службовця позивачем залишено посаду державного службовця.

Отже, з моменту переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, тобто з 31.01.2022 позивач має право на призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в розмірі 90% заробітної плати без обмеження її виплати максимальним розміром.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

31.01.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою № 548 про перехід з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ Про державну службу.

За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, який уповноважений розглянути подану позивачем заяву.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області № 48 від 02.02.2022 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію згідно до Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Згідно довідки МСЕК серії 12ААВ № 361797 позивач є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання) безстроково.

Відповідно до Наказу № 37-О від 18 січня 2022 року 28.01.2022 позивач звільнена з посади державної служби начальника відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області.

Станом на 28.01.2022 позивач має 33 роки 06 місяців 28 днів стажу державної служби, що підтверджено довідкою Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області № 26Д від 27 січня 2022 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2022 по справі № 200/2607/22, яке набрало законної сили 26.08.2022, визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.02.2022 № 48.

Зобов`язано пенсійний орган повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2022 № 548 про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ Про державну службу з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

На виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723 з 31.01.2022.

30.11.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про здійснення перерахунку пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 Про державну службу з 31.01.2022 виходячи з розміру 90% посадового окладу з урахуванням надбавок та інших виплат, передбачених Законом України Про державну службу без обмеження її граничного розміру та здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.01.2023 № 445-16686-Г-02/8-0200/23 позивачу повідомлено, що законодавством не передбачено переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу в розмірі 90% заробітку, оскільки пенсія призначається у розмірі 60% заробітної плати державного службовця та розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст.2 Закону № 3668 та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Оскільки на час виникнення у позивача права на призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, нормою якою врегульовано питання права на таку пенсію та її розмір передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому позивач має право на призначення пенсії саме у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу (далі - Закон № 889), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення, якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

На підставі частини першої статті 37 Закону № 3723 на одержання пенсії державних службовців мають право (…) жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Водночас, за приписами частин дев`ятої, десятої статті частин 9, 10 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби (…).

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі.

Оскільки на час виникнення у позивача права на призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону № 3723 нормою якою врегульовано питання права на таку пенсію та її розмір передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому ОСОБА_1 має право на призначення пенсії саме у розмірі 60 відсотків суми її заробітної плати.

Відповідно до статті 90 Закону № 889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача суд зазначає наступне.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668).

За правилами статті 2 Закону № 3668, який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана норма знайшла своє відображення у статті 37 Закону № 3723, відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, вказана норма встановлює певні обмеження для осіб, які отримують пенсію, призначену за нормами Закону № 3723, а саме - до 31 грудня 2017 розмір пенсії не може перевищувати 10740 грн, а після цієї дати - десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Норми статті 37 Закону № 3723 в установленому законом порядку неконституційними не визнавалися, є чинними, діяли на момент перерахунку пенсії позивача по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723, отже підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснювати виплату позивачу пенсії державного службовця в розмірі 90% посадового окладу без обмеження максимальним розміром.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у подібних правовідносинах в постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 592/13260/17, від 24.06.2020 у справі № 580/234/19.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Варбана Олександра Валентиновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі № 200/1699/23 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі № 200/1699/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 23 жовтня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв