Справа № 320/16521/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 жовтня 2023 року м. Київ № 320/16521/23

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиці А.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства закордонних справ України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Міністерства закордонних справ України, щодо видачі довідки, що підтверджує переслідування через політичні переконання громадянина Російської Федерації у країні своєї громадянської належності, громадянину ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство закордонних справ України розглянути заяву громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09.09.2021, про видачу довідки, що підтверджує переслідування через політичні переконання громадянина Федерації у країні своєї громадянської належності з урахуванням усунених недоліків віл 18.01.2022.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні підстави, з яких строк звернення до суду було пропущено та надати належні та допустимі докази на підтвердження поважності пропущення такого строку.

На виконання вимог вказаної вище ухвали суду, позивачем була подана до суду заява про поновлення пропущеного строку.

В обґрунтування поданої заяви, позивач послався на обставини того, що в лютому 2022 року позивачем було подано до Київського окружного адміністративного суду позовну заяву про скасування рішення органу владних повноважень та зобов`язання вчинити певну дію. Справі було присвоєно унікальний №320/2310/22.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 справу було передану до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.07.2022 позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору.

В зв`язку з тим, що позивачем не було сплачено судовий збір, Окружним адміністративним судом м. Києва 16.11.2022 було ухвалено повернути адміністративний позов.

Позивач звернув увагу, що останнім днем строку звернення да адміністративного суду для оскарження рішення відповідача про відмову у видачі довідки сплив 28.06.2022.

Вказані вище обставини за твердженням позивач свідчать про те, що вперше, позов був поданий в межах строку встановленого законом, про що свідчать ухвали постановлені судом у справі №320/2310/22.

Позивач зазначив, що після звернення до суду, 24.02.2022, внаслідок невиправданої та протиправної збройної агресії РФ проти України розпочалася війна. Указом Президента України, Володимира ЗЕЛЕНСЬКОГО №64/2022 від 24.02.2022 з 05:30 години ранку було введено воєнний стан. В подальшому Указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався та діє й по сьогоднішній день. Оскільки Позивач являється особою, що потребує додаткового захисту від переслідування в країні свого походження - в РФ, з початку війни Позивач мав достатні підстави побоюватися за своє життя, а також життя та здоров`я своєї сім`ї. У зв?язку з цим позивач, 08.03.2022 покинув територію України через пункт пропуску Угринів (що, підтверджується відміткою про перетин кордону у проїзному документі, копія якого додається до цієї заяви.

Позивач звернув увагу, що станом на сьогоднішній день позивач перебуває у Німеччині та до завершення війни в Україні не має наміру повертатися, оскільки вважає, що в Україні існує реальна загроза його життю та здоров?ю. Перебування у Німеччині підтверджується посвідкою на проживання.

В зв?язку з терміновим виїздом за кордон, позивач не отримував кореспонденцію від суду за зареєстрованим місцем проживання в Україні. В процесі здійснення виїзду з України, позивач тимчасово не мав доступу до мережі Інтернет та до своєї електронної пошти, оскільки займався побутовими питаннями та оформленням документів для легального проживання в Німеччині. Позивач не мав можливості та достатніх знань в сфері права для того, щоб дізнатися про рух справи у суді. На території Німеччини Позивач не мав можливості отримати правову допомогу з питань, що виникають в українській юрисдикції.

Як за твердженнями позивача, лише 30.08.2022 позивач отримав від Окружного адміністративного суду м. Києва першого електронного листа, в якому повідомлялося про призначення складу суду. Після цього, жодної кореспонденції будь-якими засобами зв?язку, позивач від суду не отримував.

В обгрунтування підстав пропуску строк звернення до Київського окружного адміністративного суду з цим адміністративним позовом позивач зазначив, що оскільки довгий час позивач не отримував жодних процесуальних документів від суду, у березні 2023 року шляхом пошуку на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, за номером справи №320/2310/22, позивач виявив, що його позов, ухвалою від 12.07.2022, був залишений без руху та в подальшому, ухвалою від 16.11.2022 повернутий.

Позивач був необізнаний, що слідкувати за інформацією про рух справи можливо у відповідному реєстрі, про таку можливість Позивач дізнався самостійно шляхом здійснення пошуку інформації в мережі інтернет. Саме цим зумовлено тривалий час між поверненням позову та повторним зверненням до суду.

На підставі викладених вище аргументів та висновків, представник позивача просив суд поновити позивачу строк на звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

Розглянувши подану позивачем до суду заяву про поновлення пропущеного строку, перевіривши доводи та аргументи зазначені позивачем, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч.2 ст.122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви поданої позивачем вбачається, що позивачем оскаржується рішення Міністерства закордонних справ України від 28.01.2022 про відмову у видачі довідки, що підтверджує переслідування через політичні переконання громадянина РФ у країні своєї громадянської належності.

Однак, суд звертає увагу, що з даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 27.03.2023 (відповідно до інформації на конверті в якому надійшла позовна заява).

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В свою чергу судом встановлено, що позивачем не було додано відповідної заяви про поновлення пропущеного строку, як і будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку.

Зі змісту ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересі.

Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу позивача, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Також суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або направлення адвокатом запитів до відповідних органів з метою виконання укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого приписами КАС України, при цьому не навів обставин, які об`єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волі позивача.

Разом з тим, суд наголошує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Посилання позивача на обставини того, що протягом довгого періоду часу останній не мав можливості дізнатись про хід розгляду його позовної заяви, що спричинило пропуск тривалого часу між поверненням позову та повторним зверненням до суду суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так, в контексті вказаного суд звертає увагу на висновки викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» викладену у рішенні від 03.04.2008, згідно якої сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вищезазначені положення у сукупності зобов`язують заявника до активної ролі в судовому розгляді справи для забезпечення найкоротшого строку вирішення спору та усунення обставин, що призводять до затягування адміністративного процесу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 200/14688/19-а від 13.09.2021.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, суд звертає увагу, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила ч.2 ст.123 КАС України та не можуть застосовуватись правила ст.121 КАС України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

Таким чином, виходячи з аналізу викладених вище обставини та наданих доказів у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, з яких пропущено строк звернення до суду визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.160, 161, п.1 ч.4 ст.169, ч.8 статті 169, статтями 241-243, 248, 251 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду зазначені ОСОБА_1 .

2. Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 КАС України з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.293-297 КАС України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Перепелиця А.М.