Справа № 140/22173/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/22173/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (далі ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС», позивач, товариство) звернулося з позовом до Волинської митниці (надалі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000142/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000179/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000180/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000181/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000184/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000185/2, від 06.04.2023 №UA205140/2023/000188/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач через уповноваженого декларанта ПП «РЕСПЕКТ БРОК» подав до Волинської митниці митні декларації (далі МД) від 27.03.2023 №23UA47U5, №23UA87U3, №23UA00U0, №23UA81U8, №23UA41U5, №23UA42U4, №23UA44U4, згідно з якими було заявлено до митного оформлення наступні товари:

- товар №1 «Морський карась морожений в поліблоках морський/, цілий з головами, не патраний, розмір 200+, не солений, без харчових добавок, приправ, інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався», - вагою 19740 кг.».

- товар №2 «Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою - 21092 кг.; кг»;

- товар №3 «Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою - 21115 кг»;

- товар №4 «Оселедець морожений, цілий з головами, не патраний, розміром 450 +, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, 19512 кг»;

- товар №5 «5.1. Печінка свинна заморожена, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі приправ та інших домішок, вагою 15987. 5.2. Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою 4380 кг»;

- товар №6 «Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою 20982 кг»;

- товар №7 «Ребра свійських свиней заморожені, без будь-якої кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій та приправ, інших домішок, не консервовані, вагою 20915 кг».

Проте відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000142/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000179/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000180/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000181/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000184/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000185/2 та від 06.04.2023 №UA205140/2023/000188/2.

У графі №33 вищевказаних рішень зазначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на адресу ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС», не може бути визнана за основним методом, адже подані документи містять ряд розбіжностей.

Позивач не погоджується з усіма сумнівами та твердженнями митного органу, викладеними у графі №33 оскаржуваних рішень, та вважає, що Волинська митниця не врахувала належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи, прийнявши протиправні рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач зазначає, що при визначенні митної вартості ввезеного товару ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» було дотримано усі встановлені митним законодавством вимоги, тому будь-які сумніви щодо неправильно визначеної та непідтвердженої митної вартості імпортованих товарів виключаються.

Вважає, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, а надані до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості усього товару. Оскаржувані рішення прийняті з порушеннями вимог Митного кодексу України (далі МК України), оскільки не містять наявної в митного органу інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у них відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митницею, та фактів, які вплинули на таке коригування.

На підставі вищевикладеного ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» просить визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000142/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000179/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000180/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000181/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000184/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000185/2 та від 06.04.2023 №UA205140/2023/000188/2 (т.1, а.с.1-18).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (т.1, а.с.158).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (т.1, а.с.161-183). В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідач правомірно прийняв оскаржені рішення. Посилається на норми частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України (далі МК України), відповідно до яких митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Вказує, що під час здійснення митного контролю за митними деклараціями було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах і за результатами проведеного опрацювання виявлено ряд розбіжностей. Встановлено, що основні документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані не в повному обсязі, а ті що подані містять розбіжності, відтак складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтвердженими та піддаються обчисленню.

Зазначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Відповідач зазначає, що для визначення митної вартості не застосовано методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано резервний метод. Джерелом для коригування митної вартості слугували ціни на ввезену продукцію, згідно МД копії яких відповідач надав разом із відзивом.

Також представник відповідача вважає суму витрат, які поніс позивач значно завищеною, оскільки підготування позовної заяви та надання консультації у даній справі не потребувало значних зусиль та часу. З наданого позивачем розрахунку сум гонорару за надану професійну правничу допомогу вбачається, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є видом правової допомоги; не є доцільними, дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребують спеціальних професійних навиків.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 27.03.2023 ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» через уповноваженого декларанта ПП «РЕСПЕКТ БРОК» на митний пост Волинської митниці подало МД №23UA33U5, №23UA87U3, №23UA00U0, №23UA80U0, №23UA41U5, №23UA42U4, №23UA44U4, згідно з якими було заявлено до митного оформлення наступні товари:

- товар №1 «Морський карась морожений в поліблоках морський/, цілий з головами, не патраний, розмір 200+, не солений, без харчових добавок, приправ, інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався», - вагою 19740 кг.», ціна товару 16779,00 євро (МД №23UA47U5);

- товар №2 «Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою - 21092 кг.; кг», ціна товару 10546,00 євро (МД №23UA87U3);

- товар №3 «Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою - 21115 кг», ціна товару 10557,50 євро (МД №23UA00U0);

- товар №4 «Оселедець морожений, цілий з головами, не патраний, розміром 450 +, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, 19512 кг», ціна товару 15609,60 євро (МД №23UA81U8);

- товар №5 «5.1. Печінка свинна заморожена, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі приправ та інших домішок, вагою 15987. 5.2. Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою 4380 кг», ціна товару 7829,25 євро (МД №23UA41U5);

- товар №6 «Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою 20982 кг», ціна товару 10700,82 євро (МД №23UA42U4);

- товар №7 «Ребра свійських свиней заморожені, без будь-якої кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій та приправ, інших домішок, не консервовані, вагою 20915 кг», ціна товару 16313,70 євро (МД №23UA44U4).

Ввезення товарів на митну територію України відбулося на підставі зовнішньоекономічних контрактів, зокрема № від 23.02.2023, укладеного між ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» та компанією експортером TECHN- GROUP SP.O.O.. щодо ввезення товару№1, товару№2, товару№3, товару№7; №00032023 від 20.03.2023, укладеного між ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС » та компанією експортером POL-EXPORT щодо ввезення товару№4; № від 01.03.2023, укладеного між ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС » та компанією експортером PPM ECO-DAR GROUP SP.Z.O.O. щодо ввезення товару№5, товару№6. За умовами зовнішньоекономічних контрактів продавець зобов`язується продати, а покупець купити товар вказаний у інвойсі. Товар поставляється партіями на умовах FCA, EXW. CPT, CIP (ІНКОТЕРМС 2010).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаних МД були подані такі документи.

Товар №1:

- сертифікат якості від 24.03.2023;

- пакувальний лист від 24.03.2023;

- автотранспортна накладна FV2023/03/0264 від 24.03.2023;

- міжнародний ветеринарний сертифікат від 24.03.2023;

- декларація про проходження товару від 24.03.2023;

- прейскурант від 24.03.2023;

- зовнішньоекономічний контракт № від 24.03.2023;

- договір про надання послуг митного брокера №73 від 09.12.2020;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 27.03.2023;

- лист від експортера від 27.03.2023;

- митна декларація країни експорту №23PL301010E0388933.

Товар №2:

- сертифікат якості від 31.03.2023;

- рахунок-фактура FV2023/03/0271 від 31.03.2023;

- автотранспортна накладна 2324513 від 31.03.2023;

- сертифікат з перевезення (походження) від 31.03.2023;

- банківський платіжний документ, що підтверджує оплату №31 від 31.03.2023;

- прейскурант (прайс-лист) від 24.03.2023;

- зовнішньоекономічний контракт № від 23.02.2023;

- договір про надання послуг митного брокера №73 від 09.12.2020;

- інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну від 03.04.2023;

- митна декларація країни експорту №23PL301010E0428834.

Товар №3:

- сертифікат якості від 23.03.2023;

- рахунок-фактура FV2023/03/0272 від 31.03.2023;

- автотранспортна накладна від 31.03.2023;

- міжнародний ветеринарний сертифікат від 31.03.2023;

- сертифікат з перевезення (походження товару) від 31.03.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар №33 від 31.03.2023;

- прейскурант (прайс-лист) від 31.03.2023;

- зовнішньоекономічний контракт № від 23.02. 2023;

- договір про надання послуг митного брокера №73 від 09.12.2020;

- інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами;

- митна декларація країни експорту N23PL301010E0428842.

Товар №4:

- сертифікат якості від 05.01.2023;

- рахунок-фактура FV2023/03/0225 від 30.03.2023;

- автотранспортна накладна від 31.03.2023;

- міжнародний ветеринарний сертифікат від 30.03.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар N22 від 30.03.2023.

- прейскурант (прайс-лист) від 30.03.2023;

- зовнішньоекономічний контракт N00032023 від 20.03.2023;

- договір про надання послуг митного брокера N73 від 09.12.2020;

- інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами;

- митна декларація країни експорту N23LTLC0100EK0E51E1.

Товар №5:

- сертифікат якості від 03.04.2023;

- рахунок-фактура EXK/29/2023 від 03.04.2023;

- автотранспортна накладна від 03.04.2023;

- міжнародний ветеринарний сертифікат від 03.04.2023;

- сертифікат з перевезення (походження) від 03.04.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар N08 від 03.04.2023;

- прейскурант (прайс-лист) від 23.03.2023;

- зовнішньоекономічний контракт N від 01.03.2023;

- договір про надання послуг митного брокера N73 від 09.12.2020;

- інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами;

- Митна декларація країни експорту N23PL361010E0853370 від 03.04.2023.

Товар №6:

- сертифікат якості від 03.04.2023;

- рахунок-фактура EXK/30/2023 від 03.04.2023;

- автотранспортна накладна від 03.04.2023;

- міжнародний ветеринарний сертифікат від 03.04.2023;

- сертифікат з перевезення (походження) від 03.04.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар N11 від 03.04.2023;

- прейскурант (прайс-лист) від 23.03.2023;

- зовнішньоекономічний контракт N від 01.03.2023;

- договір про надання послуг митного брокера N73 від 09.12.2020;

- інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами;

- митна декларація країни експорту N23PL301010E0853618 від 03.04.2023.

Товар №7:

- сертифікат якості від 05.01.2023;

- рахунок-фактура FV2023/04/00275 від 03.04.2023;

- автотранспортна накладна від 03.04.2023;

- міжнародний ветеринарний сертифікат від 03.04.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар N19 від 03.04.2023.

- прейскурант (прайс-лист) від 03.04.2023;

- зовнішньоекономічний контракт N від 23.02.2023;

- договір про надання послуг митного брокера N73 від 09.12.2020;

- інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами;

- митна декларація країни експорту №23PL301010E0435988 від 03.04.2023.

З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, а також містять розбіжності, що свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості, відповідно до статті 53 МК України у всіх вказаних вище випадках митного оформлення декларанту була надіслана пропозиція про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме:

по МД від 27.03.2023 №23UA47U5:

- виписку з бухгалтерської документації;

- прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб;

- банківські платіжні документи;

- проформу інвойс;- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

по МД від 27.03.2023 №23UA87U3:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

по МД від 27.03.2023 №23UA00U0:

- виписку з бухгалтерської документації;

- прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

по МД від 27.03.2023 №23UA81U8:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

- декларацію країни відправлення;

- банківський платіжний документ;

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- транспортні (перевізні) документи.

по МД від 27.03.2023 №23UA41U5:

- виписку з бухгалтерської документації;

- прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

по МД від 27.03.2023 №23UA42U4:

- договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

по МД від 27.03.2023 №23UA44U4:

- виписку з бухгалтерської документації;

- прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Листами-повідомленнями про надання додаткових пояснень та документів від 28.03.2023 №28/03-2023-01, від 04.04.2023 №04/04-2023, №04/04-2023-02, №04/04-2023-01, від 05.04.2023 №05/04-2023-01, №05/04-2023, від 06.04.2023 №06/04-2023-02, у відповідь на пропозицію щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» повідомило митний орган про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару. Крім того, позивач зазначив, зобов`язання перед експортером виконано у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, а в експортних деклараціях зазначена вартість товарів у польських злотих, яка конвертована з врахуванням курсу валют, що існував на день заповнення митної декларації. На підтвердження розрахунку вартості ціни товару у польських злотих позивач надав митниці відомості із сайту Мінфін щодо конвертації. Щодо долучених до митних декларацій прайс-листів вказав, що відображена у них ціна товару відповідає фактурній. Факт надання прайс-листа, виданого експортером, а не виробником товару, не може викликати сумнівів у заявленій митній вартості імпортованого товару.

Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000142/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000179/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000180/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000181/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000184/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000185/2 та від 06.04.2023 №UA205140/2023/000188/2.

З графи 33 вищевказаних рішень вбачається, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, а також містять розбіжності. Декларанту було запропоновано надати в 10-денний строк додаткові документи для підтвердження митної вартості та у зв`язку із відмовою декларанта подати додаткові документи, за результатами проведення консультації шляхом обміну електронними повідомленнями, митну вартість визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України, на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби:

- рішення про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000142/2 на рівні 1,49 Дол.США/кг за МД №UA205140/2023/19877 від 13.03.2023, з врахуванням положень статті 64 Митного кодексу України.;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 04.04.2023 №UA205140/2023/000179/2 на рівні 1,05 дол. США/кг за МД №UA209160/2023/2941 від 14.03.2023, з врахуванням положень статті 64 Митного кодексу України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 04.04.2023 №UA205140/2023/000180/2 на рівні 1,05 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/4407 від 20.01.2023, з врахуванням положень статті 64 Митного кодексу України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 04.04.2023 №UA205140/2023/000181/2 на рівні - 1,65 дол.США/кг за МД №UA209230/2023/028808 від 20.03.2023, №UA205140/2023/007167 від 30.01.2023, з врахуванням положень статті 64 Митного кодексу України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 05.04.2023 №UA205140/2023/000184/2 на рівні - товар №1 - 0,65 Дол.США/кг за МД №UA209230/2023/17931 від 22.02.2023, на товар №2 - 1,5 Дол.США/кг за МД №UA205140/2023/25589 від 31.03.2023 з врахуванням положень статті 64 Митного кодексу України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 05.04.2023 №UA205140/2023/000185/2 на рівні - 1.5 дол.США/кг за МД №UA209170/23/6411 від 27.01.2023., з врахуванням положень статті 64 Митного кодексу України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 06.04.2023 №UA205140/2023/000188/2 на рівні на - 1,60 Дол.США/кг за МД №UA205140/2022/7990 від 26.01.2022, МД №UA209170/2022/8739 від 05.02.2022, з врахуванням положень статті 64 Митного кодексу України.

Крім того, Волинська митниця видала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/001062, №UA205140/2023/001168, №UA205140/2023/001170, №UA205140/2023/001171, №UA205140/2023/001184, №UA205140/2023/001189, №UA205140/2023/001202, відповідно до яких відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із прийняттям зазначених рішень про коригування митної вартості товарів.

З метою митного оформлення та випуску товарів у вільний обіг декларантом було подано нові вантажно-митні декларації.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями відповідача про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України від 13.03.2012 №4495-VІ.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема: рахунки-фактури (інвойси) FV2023/03/0264 від 24.03.2023, FV2023/03/0271 від 31.03.2023, FV2023/03/0272 від 31.03.2023, FV2023/03/0225 від 30.03.2023, EXK/29/2023 від 03.04.2023, EXK/30/2023 від 03.04.2023, FV2023/04/00275 від 03.04.2023;, копії МД країни-відправлення №23PL301010E0388933, №23PL301010E0428834, N23PL301010E042884, №23LTLC0100EK0E51E1, №23PL361010E0853370, N23PL301010E0853618, №23PL301010E0435988; прайс-листи продавця товару; сертифікат якості; банківські платіжні документи №31 від 31.03.2023, №33 від 31.03.2023, №22 від 30.03.2023, №08 від 03.04.2023, №11 від 03.04.2023, №19 від 03.04.2023.

Суд зауважує, що ціна товару, відображена у рахунках-фактурах відповідає ціні, яка зазначена у відповідних прайс-листах (з урахуванням ціни за 1 кг товару) та платіжних документах.

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні ознаки підробки або розбіжності щодо вартості товару, та документи містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

В рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач вказує на те, що згідно п. 6 контракту № від 23.02.2023 умови оплати вказуються в проформах-інвойсах, однак вони не подані до митного оформлення, а прайс-листи містять інформацію від відправника, інформацію від виробника товару декларантом не надано, де має міститись інформація для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

З цього приводу суд зазначає, що умовами контракту № від 23.02.2023, укладеного між ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» та іноземною компанією «TECHNO GROUP SP. Z O.O.», визначено, що умови оплати вказуються у проформах-інвойсах і інвойсах і можуть включати в себе: передоплату, оплату за фактом поставки та/чи оплату з відстрочкою платежу (п. 6 даного контракту). Відсутність визначення умов оплати у поданих рахунках-фактурах та ненадання декларантом проформ-інвойсів, за наявності поданих митниці платіжних документів про оплату за товар (відображені у картках відмови), не позбавляло митного органу дійти висновку про передоплату за отриманий товар та перевірити відповідність числових значень митної вартості у поданих документах. А тому суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що декларантом не подано документів, необхідних для визначення митної вартості.

Також позивач надав митниці прайс-листи від продавця товару, а не від виробника товару, оскільки у господарських відносинах перебував саме із продавцем товару. Відсутність прайс-листів від виробника товару для загального (широкого) кола покупців та щодо усього асортименту продукції, який виробник пропонує для продажу, за наявності поданих документів, які надають можливість перевірити правильність числових значень митної вартості, визначеної за першим методом, не є підставою для витребовування у декларанта додаткових документів та в подальшому для коригування митної вартості за резервним методом.

Відображення ціни товару у митних деклараціях країни-відправлення в іншій валюті (польський злотий), ніж та, яка зазначена у рахунках-фактурах (євро чи долар США) не є розбіжністю у поданих документах щодо числових значень митної вартості, оскільки митна вартість визначається з врахуванням фактурної вартості товару, а не вартості, яка відображена у митних деклараціях країни-відправлення. До того ж, ціна товару, яка відображена у митних деклараціях країни-відправлення у валюті польський злотий, є конвертованою по відношенню до валюти, яка зазначена в рахунках-фактурах, однак з урахуванням курсу валют станом на дату заповнення таких декларацій країни-відправлення, а не станом на дату складення відповідних рахунків-фактур, а тому курсова різниця не може свідчити про розбіжність у поданих документах та заниження декларантом ціни товару. При цьому, декларантом подано митному органу відомості щодо конвертації валют . Відповідач в оскаржуваних рішеннях не навів аргументованих підстав для неврахування таких пояснень позивача, а також не зазначив в чому полягає неможливість пересвідчитися митному органу у правильності такої конвертації валют.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000179/2 відповідач також вказав на розбіжність щодо умов поставки. Так, відповідно до автотранспортної накладної від 31.03.2023 №2324513 умови поставки зазначені FCA-Olst, що суперечить умовам поставки, зазначеним в рахунку-фактурі від 31.03.2023 №FV2023/03/0271 - СРТ Луцьк.

Щодо такої розбіжності позивач пояснив листом-повідомленням про надання додаткових пояснень та документів №04/04-2023 від 04.04.2023, де зазначив про помилковість відображення у автотранспортній накладній умов поставки FCA- Olst, оскільки вірними умовами поставки є СРТ Луцьк, про що міститься інформація у рахунку-фактурі 31.03.2023 №FV2023/03/0271. До того ж, графа 14 цієї автотранспортної накладної містить «умови оплати», а не умови поставки товару, які визначається у рахунку-фактурі. Така помилка у автотранспортній накладній, за наявності інших документів, що надають можливість встановити умови поставки та перевірити числові значення задекларованої митної вартості за першим методом, з врахуванням пояснень декларанта, не є підставою для коригування митної вартості за резервним методом.

Також відповідач зазначає, що в копіях митних декларацій країни-відправлення від числове значення вартості товару становить злоті, проте в рахунку-фактури вартість товару зазначена в євро.

З цього приводу суд зазначає, що в такому випадку митний орган мав можливість самостійно здійснити конвертацію валют та перевірити правильність визначення митної вартості з урахуванням ціни товару, яка зазначена у рахунку-фактурі у валюті долар США по відношенню до ціни, яка визначена у митній декларації країни-відправлення у валюті польський злотий. У рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач не навів доказів заниження позивачем фактурної вартості у порівнянні із статистичною вартістю, яка відображена у декларації країни-відправлення.

Суд звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В оскаржуваних рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цих рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 02.03.2021 у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У відзиві відповідач, зокрема, звертає увагу на те, що митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме щодо МД розмитнених ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» за першим методом аналогічного товару за тим же контрактом від 23.03.2023 №, де продавцем є «TECHNO GROUP SP. Z O.O.», а покупцем позивач.

На думку суду, товари, зазначені у цих МД не є ідентичними, оскільки у перших двох митних деклараціях позивачем задекларовано товар «Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках …», а у попередніх МД задекларовано товар «Сало (бокове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для поживання людиною …». Тобто, у перших двох випадках товар «Сало …» представлено у вигляді обрізків, а згідно з МД у даній справі у вигляді кусків різних форм та розмірів. Такі якісні характеристики товару можуть впливати на його вартість, однак зазначене не взято до уваги митним органом.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Крім того, суд звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

У зв`язку із чим, суд вважає, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач через уповноваженого декларанта надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідають вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень належить задовольнити.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 10977,46 грн., що був сплачений платіжною інструкцією від 06.06.2023 №1223 (т.1, а.с.19).

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання правової допомоги від 01.02.2023, рахунку-фактури № 425 від 06.06.2023, акту приймання передачі наданих послуг № 425, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу від 06.06.2023 № 06/06-01 платіжного доручення від 06.06.2023 №1222, (т.1, а.с.20, 149-153) позивач сплатив Адвокатському бюро «Крючкова» кошти в загальній сумі 16 000,00 грн., на оплату правової допомоги, яка відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу складається з: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права (30 хв) ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів (1,5 год); подання письмових пояснень на вимогу митного органу (2 год); пошук інформації щодо контрагента у мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції (1 год); складання стратегії представництва товариства у суді щодо даної справи та вивчення судової практики з відповідних правовідносин (3 год); вивчення судової практики з відповідних правовідносин (2 год), складання та подання позовної заяви (3 год);. Орієнтовна сума витрат на правову допомогу становить 16 000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, суд зазначає, що предметом позову є рішення про коригування митної вартості, які складено за наслідками митного декларування однієї партії товарів; спірні правовідносини регулюються нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню адвокатом, не передбачають. При цьому такі послуги, як ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками, ознайомлення з оскаржуваними рішеннями про коригування митної вартості товарів та іншими товаросупровідними документами, подання письмових пояснень на вимогу митного органу, пошук інформації щодо контрагента в мережі інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції, вивчення судової практики з відповідних правовідносин охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема, складність справи, яку розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження; час, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви, зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг), враховуючи викладені відповідачем заперечення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 10 977,46 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 134, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (43023, Волинська область, м. Луцьк, вулиця Лідавська, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 44359373) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, с. Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000142/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000179/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000180/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000181/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000184/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000185/2, від 06.04.2023 №UA205140/2023/000188/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» судовий збір у сумі 10 977,46 грн (десять тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень сорок шість копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський