Справа № 160/11573/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Калугіної Н.Є.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у не нарахуванні і не виплаті сержанту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди за період з 25.12.2022 по теперішній час, відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Наказу Міністерства Оборони України №260 від 07.06.2018, Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити сержанту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду за період з 25.12.2022 по теперішній час, відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Наказу Міністерства Оборони України №260 від 07.06.2018, Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у не нарахуванні і не виплаті сержанту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди у зв`язку з пораненням пов`язаним з захистом Батьківщини, збільшеної до 100 000 грн, за період з 03.01.2023 по 13.04.2023, відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Наказу Міністерства Оборони України №260 від 07.06.2018, Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити сержанту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду у зв`язку з пораненням пов`язаним з захистом Батьківщини, збільшеної до 100 000 грн, за період з 03.01.2023 по 13.04.2023, відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Наказу Міністерства Оборони України №260 від 07.06.2018, Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він з 18 травня 2020 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . 25.12.2022 року позивач знаходячись в районі виконання бойових завдань у населеному пункті Красна Гора Бахмутського району Донецької області, був поранений та отримав поранення вибуховою хвилею від розриву ворожого снаряду у ході бою, проте медичну допомогу пораненим військовим надали через два дні. Вподальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №5021 від 27.12.2022 року, було призначено службове розслідування, з метою встановлення причин та умов самовільного залишення бойових позицій зі зброєю під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця ОСОБА_1 та його побратимів, однак наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2285 від 06.04.2023 року було вирішено службове розслідування вважати завершеним та наказано не притягувати до дисциплінарної відповідальності особовий склад підрозділу, у тому числі ОСОБА_1 . Крім того, в період з 03.01.2023 по 10.01.2023, з 12.01.2023 по 24.01.2023, з 24.01.2023 по 07.02.2023, з 07.02.2023 по 24.02.2023, з 10.03.2023 по 31.03.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та відповідно до довідок ВЛК №3076 від 24.02.2023 року та №4916 від 4916 від 13.04.2023 року ОСОБА_1 було поставлено діагноз та зазначено, що його захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, а також визнано останнього обмежено придатним до військової служби. Однак не зважаючи на вищезазначені обставини, Військовою частиною НОМЕР_1 за період лікування позивача, грошове забезпечення останньому було виплачено не у повному розмірі, у зв`язку із чим, він вважає дії відповідача, які виразилась у не нарахуванні та невиплаті грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди за період з 25.12.2022 по теперішній час, а також грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди у зв`язку з пораненням пов`язаним з захистом Батьківщини, збільшеної до 100 000 грн, за період з 03.01.2023 по 13.04.2023 протиправними, та звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання: уточнених позовних вимог шляхом викладення позовної заяви (її прохальної частини) в новій редакції для суду та відповідача у справі.
Позивачем 09.06.2023 усунено недоліки позовної заяви шляхом надання уточненої позовної заяви.
Крім того, вищезазначеною ухвалою суду було витребувано у військової частини НОМЕР_1 розрахунок сум грошового забезпечення позивача за період з 25.12.2022 по теперішній час із зазначенням усіх його складових, у тому числі додаткової грошової винагороди, а також довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої позивачем 25.12.2022, відповідно до додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, та всіх документів, що прямо чи опосередковано стосуються предмету позову.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд встановлено таке.
ОСОБА_1 з 18.05.2020 року проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом.
20.12.2022 року командиром роти ОСОБА_2 був наданий усний наказ підрозділу у тому числі сержанту ОСОБА_1 зайти на позицію у населеному пункті Красна Гора Бахмутського району Донецької області, де 25 грудня 2022 року відбувся бій з військами РФ. В це же день, ОСОБА_1 знаходячись в районі виконання бойових завдань отримав поранення вибуховою хвилею від розриву ворожого снаряду, та у складі підрозділу покинув позиції.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №5021 від 27.12.2022 року «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов самовільного залишення бойових позицій зі зброєю під час виконання бойового завдання 25.12.2022 року,
З 03.01.2023 року по 10.01.2023 року ОСОБА_1 був госпіталізований до КНП МСМР «Міська лікарня №1 м. Слов`янська» з діагнозом: люмбоішіалгія та виписаний з рекомендацією подальшого лікування за місцем постійної дислокації, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого терапевтичного відділення №2 №664.
Відповідно до виписного епікризу із медичної картки №233, з 12.01.2023 року по 24.01.2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Криворізька міська лікарня №17 КМР» з діагнозом: гостра дискогенна (протрузія м/х диска дозаду до 3 мм.) S1 радикулопатія ліворуч, з вираженим больовим та м`язово - тонічним синдромами, легкий парез лівої стопи. Лікувальні і трудові рекомендації: хворий направляється за наполяганням та домовленістю між головними лікарями 17-ої МКЛ та 3-ої МКЛ м. Кривого Рогу, для подальшого реабілітаційного лікування в умовах 3-ої МКЛ м. Кривий Ріг.
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №421 неврологічне відділення, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька міська лікарня №3 КМР» з діагнозом полірадикулопатія L5-S1 спондилогенного генезу ліворуч, загострення, стійкий больовий синдром, легкий парез лівої стопи СДП І-ІІ ст., цервікобрахіалгія спондилогенного генезу з 2-сторін, загострення.
Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого в/ч № НОМЕР_1 №448/93 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька міська лікарня №7 КМР» з 07.02.2023 по 24.02.2023 року з діагнозом радикулопатія попереково-крижова L5 зліва, на тлі дегенеративних змін поперекового хребта у вигляді остеохондрозу, спондилоартрозу, протрузії диску L5-S1 з частковим здавленням дурального мішка, стадія затягнувшогося загострення, стійкий виражений больовий та м`язово - тонічний синдроми, помірний парез розгиначів првої стопи, статико-динамічні порушення помірного ступеня. Захворювання Так, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст. 23 графи ІІ Розкладу хвороб за станом здоров`я потребує надання відпустки строком на 30 календарних днів, потребує подальшого реабілітаційного лікування.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №3076, видану КНП «Криворізька міська лікарня №7 КМР» від 24.02.2023 року №62, солдату за контрактом ОСОБА_1 було проведено медичний огляд ВЛК КНП «Криворізька міська лікарня №7 КМР 24.02.2023 року, діагноз: радикулопатія попереково-крижова L5 зліва, на тлі дегенеративних змін поперекового хребта у вигляді остеохондрозу, спондилоартрозу, протрузії диску L5-S1 з частковим здавленням дурального мішка, стадія затягнувшогося загострення, стійкий виражений больовий та м`язово - тонічний синдроми, помірний парез розгиначів првої стопи, статико-динамічні порушення помірного ступеня. Захворювання ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. А також на підставі ст.23 графи ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів
Згідно епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №696, з 10.03.2023 року по 31.03.2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Державному закладі «Центр психологічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» МОЗ» з діагнозом: радикулопатія попереково-крижова L5 зліва, на тлі дегенеративних змін поперекового хребта у вигляді остеохондрозу, спондилоартрозу, протрузії диску L5-S1 з частковим здавленням дурального мішка, стадія затягнувшогося загострення, стійкий виражений больовий та м`язово - тонічний синдроми, помірний парез розгиначів првої стопи, статико-динамічні порушення помірного ступеня.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 13.04.2023 року №4916, сержанту вкз ОСОБА_1 було проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_2 13 квітня 2023 року, діагноз: вертеброгенна радикулопатія L5 зліва зі стійким вираженим больовим синдромом, стато-динамічними порушеннями, легким парезом лівої стопи, затяжний перебіг, з помірним порушенням функції. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, спондилоартрит з постійним больовим синдромом та незначним порушенням функції. Симптоматична артеріальна гіпертензія І ст. СН 0 ст. Захворювання ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. А також на підставі ст.23б, 61в, 39в графи ІІ Розкладу хвороб: обмежено придатний до військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по строєвій частині) №146 від 20 травня 2023 року сержанта ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 колишнього старшого водія-радіотелефоніста автомобільного відділення взводу забезпечення І самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, призначеного наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 16 травня 2023 року №139-РС на посаду старшого стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу Криворізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби Дніпропетровська область. З 20 травня 2023 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення Виплатити щомісячну грошову премію у повному розмірі, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 травня по 20 травня 2023 року. ОСОБА_3 на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік виплачена. Зняти з відповідних видів котлового забезпечення з 21 травня 2023 року. Видати продовольчий атестат.
Позивач вважаючи, протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому невиплаті грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди за період з 25.12.2022 по теперішній час, а також грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди у зв`язку з пораненням пов`язаним з захистом Батьківщини, збільшеної до 100 000 грн, за період з 03.01.2023 по 13.04.2023, звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Указами Президента України воєнний стан продовжено, діє на теперішній час.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також Постанову №168 (в редакції від 19.07.2022 року) доповнено пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
25.03.2022 року для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 року №248/1298 та від 18.04.2022 №248/1529.
В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Крім цього, згаданим наказом передбачений перелік випадків, згідно з яким не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди військовослужбовці, зокрема, які: самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного з залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).
При цьому зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у пунктах 4-8, 10, які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.
З урахуванням вищеозначеного рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, в подальшому наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Так, згідно з п.9 розділу XXXIV Положення №260 (тут і далі - в редакції Наказу МОУ від 25.01.2023р. №44) накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Пунктом 10 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гри. також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
З аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини,
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.
Тобто, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають на лікуванні або у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100000 грн. а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100000грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.
Розділу І названого Положення передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до п.п. «б» п.6.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 (далі - Положення №402), направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
За приписами з п.21.1 та п.21.2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Додатком 1 до Положення №402 затверджено Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, статтею 81 якого передбачено назву хвороби, ступінь порушення функції «Стани після проведеного лікування з приводу травм, отруєнь та деяких інших наслідків дії зовнішніх чинників» та вказано контингенти, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб «Тимчасово непридатні. Потребують лікування, відпустки, звільнення тощо».
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що придатність за станом здоров`я до військової служби у мирний та воєнний час відноситься до виключної компетенції військово-лікарських комісій.
Відповідно до п.11 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Відповідно до п.1.1 гл.1 р.І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 6.11 гл.6 р.ІІ Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Згідно з п.6.15 гл.6 р.ІІ Положення №402, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

Отже, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини, де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

Тобто, на цей час законодавчо визначено такий вид відпустки, як відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, та підзаконними нормативно-правовими актами передбачено, що під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно налаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Так, як було встановлено судом відповідно до довідки військово-лікарської комісії №3076, видану КНП «Криворізька міська лікарня №7 КМР» від 24.02.2023 року №62, солдату за контрактом ОСОБА_1 було проведено медичний огляд ВЛК КНП «Криворізька міська лікарня №7 КМР 24.02.2023 року, діагноз: радикулопатія попереково-крижова L5 зліва, на тлі дегенеративних змін поперекового хребта у вигляді остеохондрозу, спондилоартрозу, протрузії диску L5-S1 з частковим здавленням дурального мішка, стадія затягнувшогося загострення, стійкий виражений больовий та м`язово - тонічний синдроми, помірний парез розгиначів првої стопи, статико-динамічні порушення помірного ступеня. Захворювання ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. А також на підставі ст.23 графи ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 13.04.2023 року №4916, сержанту вкз ОСОБА_1 було проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_2 13 квітня 2023 року, діагноз: вертеброгенна радикулопатія L5 зліва зі стійким вираженим больовим синдромом, стато-динамічними порушеннями, легким парезом лівої стопи, затяжний перебіг, з помірним порушенням функції. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, спондилоартрит з постійним больовим синдромом та незначним порушенням функції. Симптоматична артеріальна гіпертензія І ст. СН 0 ст. Захворювання ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. А також на підставі ст.23б, 61в, 39 в графи ІІ Розкладу хвороб: обмежено придатний до військової служби.

Так судом зауважується, що вищезазначені довідки військово-лікарських комісій не містять причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 з пораненням, яке він отримав 25.12.2022 року, знаходячись в районі виконання бойових завдань у населеному пункті Красна Гора Бахмутського району Донецької області, а також не містять висновку про отримання позивачем саме тяжкого поранення та потребу у наданні у зв`язку із цим відпустки для лікування. Так вищезазначені довідки військово-лікарських комісій лише вказують на те, що захворювання позивача пов`язано з проходженням ним військової служби.

Разом з тим, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача, а також визначення чи отримане військовослужбовцем поранення є тяжким за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу, а у випадку незгоди із такими висновками військовослужбовець має право оскаржити їх в адміністративному чи судовому порядку, а в подальшому (у разі внесення змін до відповідних довідок чи постанов ВЛК щодо тяжкості поранення в цілях надання відпустки та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168) звертатися із рапортом до командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди.

Однак, доказів оскарження рішення військово-лікарських комісій та/або звернення для призначення повторного огляду позивачем не надано, таким чином не використано право на проведення повторного медичного огляду, а лише вказано на наявність хвороби, яким суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання тяжкості поранення та наявності причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 з пораненням, яке він отримав 25.12.2022 року.

Так, суд погоджується з твердженням відповідача, що чинного правового регулювання спірних правовідносин позивач не позбавлений права звернутися до відповідної ВЛК щодо отримання медичного висновку про ступінь важкості отриманого 25.12.2022 поранення, що потребувало надання йому саме відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 грн за час перебування на лікарняних або у відпустці, а після отримання такого медичного висновку звернутися до командира військової частини з рапортом про виплату додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови №168 за період з грудня 2022 року по травень 2023 року.

Як вже зазначалось, Постановою КМУ №168 визначено що, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Тобто, військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн.

До матеріалів справи не було надано доказів на підтвердження проходження стаціонарного лікування саме внаслідок поранення, що дає право на отримання збільшеної грошової винагороди, звернення до військової частини з рапортом про нарахування такої виплати та адміністративної справи не містять інших доказів на підтвердження доводів позивача, що викладені в позовній заяві.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у не нарахуванні і не виплаті сержанту ОСОБА_1 , грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди у зв`язку з пораненням пов`язаним з захистом Батьківщини, збільшеної до 100 000 грн, за період з 03.01.2023 по 13.04.2023, відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Наказу Міністерства Оборони України №260 від 07.06.2018, Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, судом також встановлено, що відповідно до довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення за період 01/2023-12/2023, сержанту ОСОБА_1 за період січень-травень 2023 року було виплачено: січень 9535,21 грн (без урахування премії та додаткової винагороди); лютий - 45070,08 грн (з урахуванням премії 7005,70 грн та додаткової винагороди 30000 грн); березень - 22733,76 грн (з урахуванням премії 15071,56 грн та без урахування додаткової винагороди); квітень - 44912,85 грн (з урахуванням премії 14928,30 грн та грошової допомоги на оздоровлення 22456,43 грн та без урахування додаткової винагороди); травень 36944,45 грн (з урахуванням премії 24559,46 грн та без урахування додаткової винагороди).

Отже, у зв`язку із виплатою позивачеві належного йому грошового забезпечення, а також виплати у лютому 2023 року, разом із місячним грошовим забезпеченням, додаткової винагороди за січень 2023 року, та зважаючи на те, що позивач оскаржує саме не нарахування та невиплату грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди за період з 25.12.2022 по теперішній час, відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Наказу Міністерства Оборони України №260 від 07.06.2018, Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, то зазначені позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Відтак, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 23.10.2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна