Справа № 200/95/22
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року справа №200/95/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 р. у справі № 200/95/22 (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті Самофаловим В.А.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті Самофаловим В.А.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті. Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що під час перевірки зупиненого транспортного засобу 09.11.2021 водієм не було надано взагалі ніяких документів на вантаж, що стало підставою для фіксування означеного в акті. Посилання суду на здійснення позивачем вантажного перевезення для власних потреб не на комерційній основі є необґрунтованим, оскільки з обсягу наданих позивачем до суду документів неможливо встановити таку обставину.

Відповідачем під час перевірки транспортного засобу позивача 09.11.2021 складався акт про перевищення транспортним засобом габаритно-вагового контролю, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, талон про зважування. У відповідача у розпорядженні відсутні документи на якому обладнанні проводився габаритно-ваговий контроль, документи, що посвідчують проведення метрологічної атестації, оскільки такі документи залишились по фактичному місцезнаходженню територіального органу.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

На підставі графіку проведення рейдових перевірок Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки в період 08.11.2021 -14.11.2021 та направлення на рейдову перевірку від 08.11.2021 року №014609 працівниками Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки 09.11.2021 року проведена рейдова перевірка а/д М-03 «Київ Харків -Довжанський».

Відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортних засобів, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою КМУ № 422 від 20.05.2013 року, працівниками Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки 09.11.2021 року був зупинений транспортний засіб марки КАМАЗ 55111, номерний знак НОМЕР_3 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , під керуванням водія, який документи, що посвідчують особу не надав.

Східним міжрегіональним Управління Укртрансбезпеки проведено перевірку транспортного засобу: марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , під керуванням водія, який не надав документи, що посвідчують особу, за результатами якої складено акт № 284914 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до зазначеного акту, під час перевірки виявлено порушення п. 11.1 Правил перевезень вантажів, автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом МТУ № 363 від 14.10.1997 року, не забезпечено водія оформленою належним чином товарно - транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також перевезення вантажу з перевищенням допустимих вагових обмежень, а саме навантаження на здвоєну вісь 16,89 т при нормі 16,0 т; у тому числі порушення, відповідальність за які передбачені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», абз. 14 ч. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5 до 10% при перевезенні подільного вантажу.

З акту № 284914 від 09.11.2021 року встановлено, що водій відмовився від надання пояснень, відмовився надати документи, що підтверджують його особу, а також відмовився підписувати акт.

Листом від 22.11.2021 року № 98282/23/24-21 року Східне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки повідомило позивача, що при здійсненні контролю у належному йому транспортному засобі НОМЕР_3 були виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт. У відповідності до п.п. 25, 26 Порядку № 1567 було запрошено до розгляду справи до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 07.12.2021 року з 9:30 до 14:00. В додатку до листа долучений вищенаведений акт про проведення перевірки додержання вимог №284914 від 09.11.2021 року.

З матеріалів справи встановлено, що 23.11.2021 року запрошено було направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням.

30.11.2021 року позивач направив заяву до Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, відповідно до якої просив прийняти рішення комісією з розгляду справ по акту № 284914 від 09.11.2021 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом направити своєчасно поштою на її адресу реєстрації та фактичного місяця проживання.

07 грудня 2021 року постановою начальника Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283988 на позивача накладено штраф в сумі 17000 грн. за правопорушення передбачене абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Листом від 09.12.2021 року № 104289/23/24-21 на адресу позивача направлено повідомлення про сплату штрафу та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року рекомендованим листом з повідомленням.

Також 07 грудня 2021 року постановою начальника Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283989 на позивача накладено штраф в сумі 8500 грн. за правопорушення передбачене абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Листом від 09.12.2021 року № 104294/23/24-21 на адресу позивача направлено повідомлення про сплату штрафу та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021 року рекомендованим листом з повідомленням.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344) автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про транспортно-експедиторську діяльність", "Про транзит вантажів", інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Як визначено статтею 34 Закону № 2344 автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно частини першої статті 48 Закону № 2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Як визначено частиною четвертою статті 48 Закону № 2344 у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Як визначено частиною першою статті 50 закону № 2344 договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Відповідно до підпунктів 15, 16, 18, 20 Порядку № 879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Таким чином, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Такий контроль здійснюють уповноважені органи Уктрансбезпека шляхом проведення перевірок, зокрема, рейдових.

У зв`язку з цим, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти уповноваженим особам документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі за текстом Правила № 30) встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абзаців 1,4 пункту 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з пунктом 3 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого 25 лютого 2009 року постановою Кабінету Міністрів України № 207 (надалі - Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні), крім документів, зазначених у пунктах 1 і 2 цього переліку, є необхідними у разі перевезення: вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень - дозвіл на рух автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, виданий Державтоінспекцією.

Як зазначено у пункті 1 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, необхідними документами для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні є: - фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка; - товарно-транспортна накладна; - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; - талон про проходження державного технічного огляду; - поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсового медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до пунктів 11.1-11.6 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених 14 жовтня 1997 року наказом Міністерства транспорту України № 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (надалі - Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні), основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Отже, відповідальність за порушення порядку перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень передбачено законодавством лише для осіб, які надають послуги з перевезення вантажів.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо доводів апелянта, що під час перевірки зупиненого транспортного засобу 09.11.2021 водієм не було надано взагалі ніяких документів на вантаж, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи під час перевезення вантажу 09.11.2021 року у водія була наявна накладна № 9 від 09.11.2021 року, яка містила інформацію про найменування товару та її вагу, отже є документом на вантаж.

Згідно з частинами 1-2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею першою Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У силу статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» - автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

З позову вбачається, що транспортування вказаного вантажу позивачем здійснювалось для задоволення власних потреб.

Тобто, за доводами позивача, здійснення перевезення вказаного вантажу відбувалось не на виконання цивільно-правового договору, тобто не на комерційній основі.

Жодних заперечень чи доказів в спростування вказаного доводу відповідачем до суду не надано.

Таким чином, позивач при здійсненні 09.11.2021 року перевезення вантажу, не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а отже, вимоги щодо необхідності наявності у нього товарно-транспортної накладної чи іншого документу на вантаж при перевезенні золошлакової смесі не на комерційній основі є необґрунтованими.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність порушень позивачем абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а отже про відсутність у відповідача підстав для прийняття постанови №283988 від 07.12.2021 року.

Доводи апелянта, що відповідачем під час перевірки транспортного засобу позивача 09.11.2021 складався акт про перевищення транспортним засобом габаритно-вагового контролю, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, талон про зважування, колегія суддів не приймає, оскільки до матеріалів справи не долучено жодного доказу, що підтверджував би факт проведення габаритно вагового контролю, а саме: талон (чек) габаритно вагового зважування транспортного засобу марки КАМАЗ 55111, номерний знак НОМЕР_3 (довідку про результати здійснення габаритно вагового зважування), акт про перевищення транспортним засобом марки КАМАЗ 55111, номерний знак НОМЕР_3 нормативно вагових параметрів, розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Отже, відповідач не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів та не навів доводів, що підтверджують наявність з боку позивача порушень, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стосовно доводів, що у відповідача у розпорядженні відсутні документи на якому обладнанні проводився габаритно-ваговий контроль, документи, що посвідчують проведення метрологічної атестації, оскільки такі документи залишились по фактичному місцезнаходженню територіального органу, суд зазначає.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, як передбачено положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує, що саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності прийняття спірних рішень, однак відповідачем до суду докази надані не були.

За наведених вище обставин, суд вважає, що посадові особи відповідача приймаючи оскаржену постанову № 283989, діяли неправомірно та всупереч чинному законодавству, а отже, в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023р. у справі № 200/95/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 р. у справі №200/95/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко