Справа № 160/23541/23
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
14.09.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Цією ж ухвалою відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд адміністративної справи, що підтверджується наявними матеріалами.
25.09.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. В обґрунтування правової позиції відповідач вказує, що обов`язковою умовою для призначення пенсії за віком, в тому числі на пільгових умовах, є досягнення особою відповідного пенсійного віку, що визначено в діючому законодавстві. Оскільки позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії не було досягнуто 50-ти річного віку, відмова у призначенні пенсії є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.
Відповідачем-2 не було надано відзиву проти позову. З клопотаннями, заявами, поясненнями відповідач до суду не звертався.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07 серпня 2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. за № 213-VIIІ.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.08.2023р. № 89 вмотивоване наступним:

«Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 07.08.2023.

Вік заявника 46 років.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове

державне пенсійне страхування (далі Закон) визначено, то на пільгових умовах пенсія

за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних

роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за

списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом

Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50

років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10

років на зазначених роботах.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону працівники, безпосередньо зайняті

повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий

склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних

копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій,

що затверджуються Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію не залежно від

віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники

провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники

на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові,

агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів

металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів

металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних

відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Страховий стаж особи становить 31 рік 8 місяців 11 днів.

Пільговий стаж особи за Списком №1 становить 25 років 04 дні, в тому числі

відповідно до частини 3 статті 114 на підземних роботах 17 років 9 місяців 08 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу

зараховано всі періоди трудової діяльності заявника.

Працює.

Відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу

першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону через відсутність необхідного віку.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату - з 08.09.2026».

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача від 14.08.2023 р. № 89 про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим позивач просить захистити його порушене право на належне пенсійне забезпечення шляхом визнання такого рішення протиправним, його скасування та зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди роботи позивача з 06.08.1998 р. по 30.10.2005 р. підземним електрогазозварником.

Не погоджуючись з відомою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Частиною 3 ст.114 Закону №1058 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Згідно довідки АТ Кривбасзалізрудком №587 від 07.08.2023 р. ОСОБА_1 працював:

- з 06.08.1998 по 31.08.2000 за професією, посадою підземний електрогазозварник зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті по видобутку руди, що передбачено Списком №1, розділ І, підрозділ І, пункт «а», позиція 1010100а, Постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, частина 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Атестація робочих місць за умовами праці наказ по підприємству №48 від 12.04.1995 (2 роки 0 місяців 25 днів);

- з 01.09.2000 по 15.01.2003 за професією, посадою підземний електрогазозварник зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті по видобутку руди, що передбачено Списком №1, розділ І, підрозділ І, пункт «а», позиція 1010100а, Постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, частина 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Атестація робочих місць за умовами праці наказ по підприємству №48 від 12.04.1995;

- з 16.01.2003 по 30.10.2005 за професією, посадою підземний електрогазозварник зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті по видобутку руди, що передбачено Списком №1, розділ І, підрозділ І, пункт «а», позиція 1.1а, Постанова Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, частина 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Атестація робочих місць за умовами праці наказ по підприємству №332 від 08.12.2000 (5 роки 1 місяць 29 днів);

- з 31.10.2005 по 05.10.2010 підземний електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування

- з 06.01.2010 по 31.08.2010 підземний гірничий майстер підземної дільниці

- 01.09.2010 по 22.11.2010 підземний майстер гірничий

- з 23.11.2010 по 04.08.2019 підземний заступник начальника підземної дільниці

- з 05.08.2019 по 28.02.2021 підземний начальник підземної дільниці

в усіх зазначених періодах безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах на видобутку руди з вмістом /в тому числі і у вміщуючи породах/ двоокису кремнію 10 відсотків і більше, що передбачено частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;

- з 01.03.2021 по теперішній час продовжує працювати - підземний заступник начальника підземної дільниці

в усіх зазначених періодах безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах на видобутку руди з вмістом /в тому числі і у вміщуючи породах/ двоокису кремнію 10 відсотків і більше, що передбачено частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202 (17 років 9 місяців 7 днів).

Інформація у вищенаведеній довідці кореспондується із записами в трудовій книжці позивача, копія якої наявна у справі.

Таким чином, з урахуванням відомостей наведених у трудовій книжці позивача та уточнюючій довідці №587 від 07.08.2023 р. судом встановлено, що пільговий стаж роботи позивача на посаді, передбаченій розділом ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202 за ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 17 років 9 місяців 7 днів, тобто, менше 25 років, а отже, позивач не має права на призначення пільгової пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Інших доказів, які б підтверджували пільговий стаж роботи позивача на посадах передбачених розділом ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202, що дає право на призначення пільгової пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону №1058, судом не встановлено, а позивачем суду не надано.

При цьому, судом враховується і те, що як видно зі змісту оскаржуваного рішення, всі наведені періоди роботи позивача були зараховані пенсійним органом при розгляді заяви про призначення пенсії до його пільгового стажу, згідно інформації наявної у пільговій довідці.

З огляду на викладене, будь-які правові підстави для зарахування пільгового стажу позивача з 06.08.1998 р. по 30.10.2005 р. (на посаді підземного електрогазозварника), які були зараховані до Списку №1, ще і саме за ч.3 ст.114 Закону №1058 у адміністративного суду відсутні.

Отже, з урахуванням аналізу наведених норм та встановлених судом обставин щодо проведеного розрахунку пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 через відсутність необхідного пільгового стажу підземного 25 років, пенсійним органом правомірно було відмовлено позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058, а, відповідно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення від 14.08.2023 р. № 89 про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем наведено у відзиві обґрунтовані обставини, що були підставами для прийняття оспорюваного рішення з урахуванням ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, які підтверджуються наявними у справі доказами та позивачем не були спростовані.

Водночас, за ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладається на кожну сторону, тобто, у даному випадку, на позивача.

Однак, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність рішення відповідача від 14.08.2023 р. № 89 про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням положень чинного пенсійного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, та встановлених судом обставин у справі.

Є безпідставними та відхиляються судом посилання позивача у позові на те, що стаж роботи позивача для призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону №1058 станом на 07.08.2023 р. складав 25 років, оскільки наведене спростовується змістом копії пільгової довідки АТ Кривбасзалізрудком №587 від 07.08.2023 р., згідно якої стажем роботи позивача, який передбачений частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та розділом II Постанови КМУ від 31.03.1994 №202, є період з 31.10.2005 по 07.08.2023 та складає 17 років 9 місяців 7 днів, що підтверджується змістом копії відповідної довідки, при цьому, доказів визнання наведеної довідки протиправною та її скасування у встановленому чинним законодавством порядку позивачем суду не надано, а матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність прийняття відповідачем рішення від 14.08.2023 р. № 89 про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд приходить до висновку, що пенсійний орган, відмовивши позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом не встановлено порушень прав позивача у рішенні відповідача від 14.08.2023 р. № 89 про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому у задоволенні даних позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Виходячи з того, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 14.08.2023 р. № 89 про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (основної вимоги), а, відповідно, і відсутні підстави для задоволення похідних вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук