Справа № 260/3089/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3089/23 пров. № А/857/12816/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року (суддя Дору Ю.Ю., м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Ліквідаційної комісії управління МВС України в Закарпатській області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Ліквідаційної комісії управління МВС України в Закарпатській області, в якому просив:визнати протиправним бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (), щодо невиплати грошової компенсації за невикористані мною дні відпустки 58 календарних днів, неправильне обрахування суми та відмови виконувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №260/5218/21; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області (СДРПОУ 40108913) виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПГІ: НОМЕР_1 ) невиплачену суму грошової компенсації у розмірі 121 622, 69 (сто двадцять одна тисяча шістсот двадцять дві) гривень (шістдесят дев`ять) копійок, з яких: недорахована компенсація, за невикористані 56 календарних днів щорічної відпустки за 2015-2017 роки - в сумі 32 771, 69 (тридцять дві тисячі сімсот сімдесят одна) гривень (шістдесят дев`ять) копійок; невиплата грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учасник бойових дій за 2016-2021 роки (84 дні відпустки) в сумі 88 851,00 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят одна) гривень; визнати протиправним бездіяльність Головного управлінням МВС України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області (), щодо невиплати грошової компенсації за невикористані мною дні відпустки 102 календарних днів та відмови виконувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №260/5218/21; зобов`язати Головне управлінням МВС України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області () виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) невиплачену суму грошової компенсації у розмірі 107 890,05 (сто сім тисяч вісімсот дев`яносто) гривень (п`ять) копійок за невикористані 102 календарні дні щорічної відпустки: за період з 2010 по 2014 рік.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року постановлено про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Закарпатській області виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену суму грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учасник бойових дій за 2016-2021 роки (84 дні відпустки) в сумі 88 851,00 гривень; визнання протиправним бездіяльність Головного управлінням МВС України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області, щодо невиплати грошової компенсації за невикористані дні відпустки 102 календарних днів та відмови виконувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №260/5218/21; зобов`язання Головне управлінням МВС України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену суму грошової компенсації у розмірі 107 890,05 гривень за невикористані 102 календарні дні щорічної відпустки: за період з 2010 по 2014 рік.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 грошової компенсації за 56 днів невикористаної щорічної відпустки. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області виплатити (доплатити) ОСОБА_1 недоплачену суму грошової компенсації за невикористані 58 днів щорічної відпустки у розмірі 30 086,74 грн. (тридцять тисяч вісімдесят шість гривень сімдесят чотири копійки).

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням,його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щопорядок виплати грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку визначено п.8 розділу 3 Порядку №260, норми якого є спеціальними у вказаних правовідносинах, відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку застосовуючи Порядок обчислення середньої заробітної плати №100 від 08.02.1995.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №260/5218/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області та Головного управління МВС України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області задоволено частково та, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо не проведення повного розрахунку з ОСОБА_1 при його звільненні зі служби в поліції 14 квітня 2021 року, а саме грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів щорічної відпустки: за 2015 рік - 3 календарні дні, за 2016 рік у кількості 35 календарних днів, за 2017 рік у кількості 18 календарних днів; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 56 календарних днів щорічної відпустки: за 2015 рік - 3 календарні дні, за 2016 рік у кількості 35 календарних днів, за 2017 рік у кількості 18 календарних днів.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року у справі №260/5218/21 Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області, було нараховано та виплачено ОСОБА_1 грошову компенсацію за період невикористаної відпустки за час служби в поліції, в кількості 56 календарних днів в сумі 26462,06 грн, з розрахунку за встановленими видами оплати, що мали постійний характер відповідно до архівної відомості № 1 за період з січня по грудень 2021 р.: (2700 грн. посадового окладу + 2000 грн. оклад за спец. звання + 1410 грн. надбавку за стаж служби + 3055 грн. надбавка за специфічні умови проходження служби + 5733,26 грн. щомісячна премія =14391,97 грн.) : 30 календарних днів = 479,73 грн. Відповідно 479,73 грн. х 56 календарних днів невикористаної відпустки = 2685,04 грн. - 402,98 грн. (військового збору 1,5% ) = 26462,06 грн. Вказана сума була виплачена позивачеві на його особистий карт-рахунок.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року у справі №260/5218/21 встановлено що ОСОБА_1 має право на грошову компенсацію за невикористані 56 календарних днів щорічної відпустки: за 2015 рік - 3 календарні дні, за 2016 рік у кількості 35 календарних днів, за 2017 рік у кількості 18 календарних днів та зобов`язано Головне управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснити таку на користь позивача.

Відповідно до відповіді начальника УФЗБО Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 02.02.2023 року за № 107/106/5-2023 ОСОБА_1 було повідомлено, що «щодо порядку розрахунку суми компенсації за невикористану відпустку за рішенням суду (за період служби в ГУНП в Закарпатській області), яка нарахована та виплачена Вам в розмірі 26462,05 грн, то вона визначалася відповідно до вимог Наказу МВС від 06.04.2016 року № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», а саме, виходячи з одноденного розміру Вашого грошового забезпечення станом на день звільнення (без врахування суми індексації): 15610,97- 1219,00= 14391,97 : 30 (кількість днів в місяці) =479,73 грн. 479,73 х 56 (кількість днів невикористаної щорічної відпустки відповідно до рішення суду) = 26865,04 грн. - 402,98 грн. (військовий збір) =26462,06 грн - кошти зараховано на картрахунок.»

Вважаючи такий розрахунок необґрунтованим позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно застосував до спірних правовідносин приписи Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішній справ України 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі Порядок №260) та такі дії вчинено всупереч приписам статті 83 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статті 24 Закону України «Про відпустки», Порядку у обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Предметом розгляду даної справи є спір щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо невиплати грошової компенсації за невикористані дні відпустки 58 календарних днів, неправильне обрахування суми; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Закарпатській області виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену суму грошової компенсації у розмірі 32 771, 69 гривеньнедорахованої компенсації за невикористані 56 календарних днів щорічної відпустки за 2015-2017 роки.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Відповідно до частини першої статті 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Статтею 238 КЗпП України визначено, що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Частиною першою статті 92 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 93 Закону № 580-VIII тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби. Відпустка тривалістю менше 10 діб за бажанням особи рядового або керівного складу може бути надана одночасно з черговою відпусткою в наступному році. Поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Одна частина відпустки має бути не менше 10 діб. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Частиною першою статті 24 Закону України від 15.11.1996 № 504/96-ВР «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. При цьому не передбачено позбавлення такої особи права на відпустку, яке вона вже отримала в попередньому календарного році.

В наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки, що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, оскільки це суперечить суті та гарантіям як трудового так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

З огляду на не врегулювання положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 260 питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки, то при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню приписи КЗпП України, Закону України «Про відпустки», Порядку № 100.

Такого правового висновку дійшов Верховний суд у постанові №826/8185/18 від 23 жовтня 2019 року. Крім того, Верховний Суд 19 січня 2021 року у справі 160/10875/19 відступив від правового висновку, сформованого в судових рішеннях у справах №818/1276/17, №820/5122/17, №808/2122/18, №825/1038/16 і вважав правильним правовий висновок, який було викладено у постанові від 23.10.2019 в справі №826/8185/18.

Відповідно до норм частини першої статті 83 КЗпП України та частини першої статті 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Як встановлено судом, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області, було нараховано та виплачено ОСОБА_1 грошову компенсацію за період невикористаної відпустки за час служби в поліції, в кількості 56 календарних днів в сумі 26462,06 грн, з розрахунку за встановленими видами оплати, що мали постійний характер відповідно до архівної відомості № 1 за період з січня по грудень 2021 р.: (2700 грн. посадового окладу + 2000 грн. оклад за спец. звання + 1410 грн. надбавку за стаж служби + 3055 грн. надбавка за специфічні умови проходження служби + 5733,26 грн. щомісячна премія =14391,97 грн.) : 30 календарних днів = 479,73 грн. Відповідно 479,73 грн. х 56 календарних днів невикористаної відпустки = 2685,04 грн. - 402,98 грн. (військового збору 1,5% ) = 26462,06 грн. .

Відповідно до листа 02.02.2023 року за № 107/106/5-2023, відповідачем було здійснено таку виплату на підставі п.8 розділ ІІІ Порядку № 260 «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання». Так, згідно листа від 02.02.2023 року за № 107/106/5-2023 розрахунок суми компенсації за невикористану відпустку за рішенням суду (за період служби в ГУНП в Закарпатській області), нарахована та виплачена ОСОБА_1 в розмірі 26462,05 грн, то вона визначалася відповідно до вимог Наказу МВС від 06.04.2016 року № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», а саме, виходячи з одноденного розміру Вашого грошового забезпечення станом на день звільнення (без врахування суми індексації): 15610,97- 1219,00= 14391,97 : 30 (кількість днів в місяці) =479,73 грн. 479,73 х 56 (кількість днів невикористаної щорічної відпустки відповідно до рішення суду) = 26865,04 грн. - 402,98 грн. (військовий збір) =26462,06 грн - кошти зараховано на картрахунок.»

Згідно пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260, виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Судовим рішенням у справі №260/5218/21 було встановлено, що відповідач має нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за період 56 календарних днів щорічної відпустки: за 2015 рік - 3 календарні дні, за 2016 рік у кількості 35 календарних днів, за 2017 рік у кількості 18 календарних днів.

Однак, як слідує із встановлених судом обставин справи та наданих доказів, відповідач здійснюючи нарахування та виплату грошової компенсації позивачу за 56 календарних днів відпустки протиправно застосував при її нарахуванні пункт 8 розділу ІІІ Наказу МВС від 06.04.2016 року №260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських".

Апеляційний суд погоджується, що відповідач неправомірно застосував до спірних правовідносин приписи вказаного вище Порядку № 260 та такі дії вчинено всупереч приписам ст. 83 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про відпустки», Порядку № 100 від 08.02.1995 року.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 23.10.2019 в справі №826/8185/18.

Позивач у позові визначив суму недоплаченої грошової компенсації 32711,69 грн. за 56 днів невикористаної відпустки.

Згідно з матеріалами справи, заробітна плата позивача за 12 календарних місяців згідно наданої довідки від 04.07.2023 р. № 538/106/5-23 до дати звільнення - з квітня 2020 року по березень 2021 року становить 254469,42 грн.

Розрахунок норм тривалості робочого часу на 2020 рік Мінсоцполітики надало у листі від 29.07.2019 р. №1133/0/206-19, де з 14 квітня 2020 по 31 грудня 2020 року 181 робочих днів; згідно листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.08.2020 року № 3501-06/219 з 01 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року - 71 робочий день.

Таким чином, загальна кількість робочих днів з 14 квітня 2020 року по 14 квітня 2021 року становить 252 робочих днів. Відтак середньоденна заробітна плата позивача за 12 календарних місяців становить 1009,80 грн (254469,42 грн. / 252 робочих днів). Таким чином грошова компенсація, що повинна була бути виплачена Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області позивачу становить 56 к.д. х 1009,80 грн = 56548,80 грн.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року у справі №260/5218/21, на підставі п.8 розділу ІІІ Порядку № 260 було виплачено позивачу 26462,06 гривень., про що вказують і сторони.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума недоплаченої грошової компенсації становить 30 086,74 грн. (56548,80 грн. 26 462,06 грн), а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення частково, шляхом визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, щодо виплати не в повному обсязі грошової компенсації за невикористані 56 днів відпустки та зобов`язання відповідача виплатити недоплачену суму грошової компенсації за невикористану відпустку у розмірі 30 086,74 грн.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 рокув справі №260/3089/23- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш