Справа № 120/2201/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №120/2201/23

адміністративне провадження № К/990/34977/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, за участю третьої особи - військової частини НОМЕР_2 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_3 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова КМУ №168) у розмірі 100 000 гривень, за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей за період із 07 по 30 квітня 2022 року, із 01 по 31 травня 2022 року, із 01 по 25 червня 2022 року, із розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови КМУ №168 за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 07 по 30 квітня 2022 року, із 01 по 31 травня 2022 року, із 01 по 25 червня 2022 року з розрахунку до 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови КМУ №168 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди за періоди з 07 по 30 квітня 2022 року, із 01 по 31 травня 2022 року, із 01 по 25 червня 2022 року з розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, із урахуванням проведених виплат за цей період. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

18 жовтня 2023 року військова частина НОМЕР_1 через підсистему "Електронний Суд" надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та відмовити в позові.

Предметом спору у цій справі є стягнення додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

У касаційній скарзі підставами для відкриття касаційного оскарження, представник заявника, зокрема, зазначив підпункти "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для учасника справи). Проте військова частина НОМЕР_1 лише послалася на указані підпункти, однак не навела вмотивованих аргументів, що свідчать про вплив наслідків розгляду цієї справи на судову практику у подібній категорії справ.

Так, вирішуючи цей спір та частково задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що під час розгляду справи представник військової частини НОМЕР_2 надав пояснення, у яких зазначив, що відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 09 квітня 2022 року №978/гриф ОСОБА_1 у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) приступив до виконання бойових завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ). Крім того, рапорти про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000 грн. за квітень, травень 2022 року, в тому числі щодо ОСОБА_1 , направлені військовій частині НОМЕР_1 супровідними листами від 18 та 21 липня 2022 року. Також, судами досліджена довідка від 05 серпня 2022 року №1392 про безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Таким чином, зважаючи на наявність бойового розпорядження від 09 квітня 2022 року №978/гриф та довідки від 05 серпня 2022 року №1932, суди дійшли висновку про те, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях в указані періоди, а тому має право на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000,00 грн, відповідно до постанови КМУ №168.

Отже, цей спір вирішувався судами виходячи суто із оцінки доказів у справі, наданих під час його вирішення. Водночас, у касаційній скарзі відсутні вмотивовані аргументи на спростування таких висновків судів, а доводи відповідача зводяться саме до переоцінки доказів у справі, з посиланням на те, що подібна практика дозволить військовослужбовцям отримувати спірну винагороду за відсутності правових підстав, а військовим частинам оминати процедуру належного обліку участі кожного військовослужбовця у бойових діях. Такі мотиви відхиляються Верховним Судом, так як судова практика жодним чином не впливає на обов`язок військових частин забезпечити належну організацію внутрішнього документообігу, а оформлення документів безпосередньо залежить від ефективної роботи працівників суб`єкта владних повноважень.

Суд також не бере до уваги доводи представника заявника про те, що справа становить суспільний інтерес, оскільки наявність «суспільного інтересу» як обставина, яка може слугувати підставою для відкриття касаційного провадження, оцінюється за кількісними та якісними критеріями як-от: суспільна значущість, тобто вплив на права не окремої людини, а спільноти індивідуумів, які можуть стверджувати, що мають охоронюваний законом інтерес щодо предмета спору (кількісний критерій); інтенсивність втручання в сферу реалізації законного інтересу, тобто встановлення певних обтяжень для групи осіб майнового чи немайнового характеру, пов`язаних із предметом позову, та, переважно, але не винятково, триваючий характер дії таких обтяжень або обмежень у реалізації прав щодо певного суспільного блага (якісний критерій). Водночас аналіз мотивів касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не свідчить про наявність підстав для відкриття провадження у справі за підпунктами «а» та «в» частини п`ятої статті 328КАС України, так як відповідачем не наведено вмотивованих аргументів, що дозволили стверджувати, що формування Верховним Судом висновку щодо застосування певних норм у цій справі, буде мати вплив на права та інтереси спільноти з метою реалізації їхніх прав щодо певного суспільного блага.

Лише формальні посилання на положення пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за відсутності належного обґрунтування, не є підставою для допуску до касаційного оскарження судових рішень, які за приписами частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають такому оскарженню.

Інші аргументи скарги також свідчать про переоцінку доказів та обґрунтовані неповним з`ясуванням обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначені заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, за участю третьої особи - військової частини НОМЕР_2 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська