Справа № 380/17439/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Швець Дмитро Юрійович, звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі відповідач, ГУ НП у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зарахування позивачу до календарної вислуги років пільгової вислуги років, сформованої за періоди служби у підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ з 26.07.2005 по 10.05.2018, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні, сформовану за період з 26.07.2005 по 10.05.2018, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував на посаді начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку ГУ НП. Наказом від 22.03.2021 №116 о/с на підставі рапорту від 09.03.2021 позивача звільнено зі служби в поліції. Стаж служби в поліції при звільненні та для виплати одноразової грошової допомоги становить 19 років 07 місяців 09 днів. Оскільки ГУ НП у Львівській області не зарахувало позивачу до календарної вислуги років пільгову вислугу років, представник позивача звернувся до відповідача із заявою про таке зарахування, у задоволенні якої відповідач листом від 12.07.2023 відмовив. Вважає відмову відповідача протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач позову не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Стаж служби в поліції при звільненні та для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 становив 19 років 07 місяців 09 днів. Тому вважає помилковою позицію позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1993 №393, оскільки приписи пункту 3 Постанови №393 суперечать приписам пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, відповідно до якої пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, якщо на день звільнення вони мають вислугу років 25 календарних років і більше. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 та від 19.09.2018 у справі №725/1959/17 вказує, що саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення пенсії. Зазначає, що наказ Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2006 №722, на який посилається позивач у позовній заяві, втратив чинність 26.09.2011 на підставі наказу МВС України від 12.08.2011 №546 «Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів МВС», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 31.08.2011 за №1024/19762. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 01.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 13.08.2023 (вх. №63171) подано відзив на позовну заяву.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 відповідно до послужного списку №М-255136 проходив служу в органах внутрішніх справ:

- з 26.07.2005 по 28.09.2007 оперуповноважений Групи КР Новороздільського МВМ Миколаївського РВ УМВСУ;

- з 28.09.2007 по 03.09.2009 оперуповноваженим Сектора КП Новороздільського МВМ Миколаївського ПВ ГУМВС;

- з 03.09.2009 по 24.02.2011 оперуповноважений сектору карного розшуку Стрийського МВ ГУМВС;

- з 24.02.2011 по 01.08.2011 оперуповноважений відділу розкриття незаконних заволодінь автотранспортом управління карного розшуку ГУ МВС;

- з 01.08.2011 по 05.11.2015 старший оперуповноважений відділу розкриття незаконних заволодінь автотранспортом управління карного розшуку ГУ МВС;

- 07.11.2015 по 01.12.2016 старший оперуповноважений в особливо важливих справах Карної поліції/карного розшуку ГУ НП;

- з 01.12.2016 по 21.08.2017 старший оперуповноважений в особливо важливих справах Карної поліції/карного розшуку ГУНП;

- з 21.08.2017 по 16.02.2018 начальник відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку ГУ НП;

- з 16.02.2018 по 10.05.2018 заступник начальника управління, начальник відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку ГУНП;

- з 10.05.2018 начальником відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку ГУ НП.

Наказом від 22.03.2021 №116 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку ГУНП, звільнено з посади відповідно до Закону України «Про національну поліцію» за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням.). Стаж служби в поліції при звільненні та для виплати одноразової грошової допомоги становить 19 років 07 місяців 09 днів.

Представник позивача звернувся до ГУ НП у Львівській області із заявою про зарахування ОСОБА_1 до календарної вислуги років пільгову вислугу років служби в органах внутрішніх справ.

ГУ НП у Львівській області листом від 12.07.2023 №121-74/ПЗ/05/13-2023 з посиланням на частину 2 статті 78 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанову КМУ №393, яка встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, відповідач відмовив у задоволенні заяви.

Вважаючи протиправною відмову відповідача, оформлену листом від 12.07.2023 №121-74/ПЗ/05/13-2023, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ст. 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 78 Закону №580-VIII, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, зокрема на службі в органах поліції, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, регламентовані положеннями статті 17 Закону №2262-ХІІ, серед яких: служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі Порядок № 393).

Кабінетом Міністрів України не визначено іншого порядку обчислення вислуги років у поліції, в тому числі і під час проходження служби, окрім того, що передбачений Порядком № 393.

Згідно з абзацом двадцять четвертим підпункту «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін до пункту 3 постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 № 780 «Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі Постанова № 780) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Водночас, відповідно до абзацу другого пункту 1 Постанови № 780 до пункту 3 Постанови № 393 внесено такі зміни: абзаци двадцять четвертий, двадцять шостий, двадцять сьомий і двадцять дев`ятий підпункту «в» виключено.

Пунктом 2 Постанови № 780 установлено, що вислуга років осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка була обчислена до прийняття цієї постанови, перегляду не підлягає.

Постанова № 780 набрала чинність 27.07.2011.

Вирішуючи справу № 805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 дійшов до висновку, що «основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.»

Таким чином, передбачена Постановою № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 і від 22.06.2022 № 761/29252/17.

Таким чином, до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним у Постанові № 393, відповідні періоди проходження ними служби зараховується на пільгових умовах, у тому числі, періоди проходження служби до 27.07.2011 на посадах, передбачених Постановою № 393 до внесення до неї змін Постановою №780.

Стосовно ОСОБА_1 , то до розрахунку вислуги років позивача до вислуги років на пільгових умовах зараховуються такі періоди проходження служби: з 26.07.2005 по 27.07.2011 на посадах рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку з розрахунку один місяць служби за 1,5 місяці (на підставі абзацу двадцять четвертого підпункту «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін Постановою № 780) та наказу МВС України № 722 від 20.07.2006); ці періоди проходження позивачем служби мали місце до 27.07.2011 (день набрання чинності Постановою № 780).

Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а на підставі аналізу норм Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 393 зробив висновок, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, що передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації права на призначення різних видів пенсій і основним актом, на підставі чого здійснюється таке регулювання є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і повинно пов`язуватися не з категорією працівників, а зі спеціальним статусом, якого особа набула після проходження служби у визначений період часу, і така можливість передбачена Порядком №393.

Таким чином, судом встановлено, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті акти, що передбачають пільгове обчислення періоду проходження військової служби для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення різних видів пенсій.

Окрім цього, в постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а Верховний Суд наголосив на необхідності застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності. Вказаний принцип встановлює гарантування необхідності стабільного та несуперечливого правового статусу особи. У контексті спірних правовідносин, Верховний Суд зазначив, що особа, реалізовуючи своє конституційне право на працю, обираючи певний вид професійної діяльності, повинна бути обізнана із умовами праці та привілеями, які вона отримує при цьому. Законні очікування особи полягають у тому, щоб у випадках, коли особа, спираючись на конституційні приписи, очікує, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до цих норм, законні очікування будуть реалізовані та захищені. Умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їх професійну працездатність.

Також Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України. Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах. Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку, а отже є необґрунтованим висновок про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Ураховуючи сформовану Верховним Судом практику у справах з подібними правовідносинами, суд виснує, що правовою підставою для набуття особою, яка проходила службу, зокрема в органах внутрішніх справ, права на призначення пенсії за вислугу років є наявність в неї відповідного стажу роботи, набутого та розрахованого у відповідності до норм законодавства, що регулюють засади трудової діяльності зазначеної категорії осіб та їх соціального забезпечення.

Пільгове обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсії для визначених законом осіб у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, встановлено статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ та передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393.

Тому, застосування лише положень пунктів «а», «б» статті 12 Закону №2262-ХІІ при обрахунку вислуги років для призначення пенсії особі, яка проходила службу, зокрема в органах внутрішніх справ, без врахування положень статті 17-1 Закону №2262-ХІІ ,є неправомірним та таким, що порушує встановлені гарантії її прав на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які є предметом оскарження.

Доводи відповідача про правомірність таких спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у зарахуванні позивачу до календарної вислуги років пільгової вислуги років, сформованої за період його служби в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ з 26.07.2005 по 27.07.2011 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, Закону №2262-ХІІ та положенням Постанови №393 і порушує право позивача на пенсійне забезпечення на пільговий умова, тому таку бездіяльність слід визнати протиправною, частково задовольнивши першу позовну вимогу.

Друга позовна вимога є похідною від першої та підлягає до часткового задоволення шляхом зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років у пільговому обчисленні, сформовану за період служби в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ з 26.07.2005 по 27.07.2011 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, а не з 26.07.2005 по 10.05.2018, як помилково вважає позивач.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Позивач також просить вирішити питання про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат на отримання правничої допомоги, однак жодних доказів на отримання такої допомоги та розміру понесених витрат до справи не долучено.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 073 грн 60 к., сплаченого за квитанцією № 51 від 18.07.2023.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79007, ) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у зарахуванні позивачу до календарної вислуги років пільгової вислуги років, сформованої за період служби в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ з 26.07.2005 по 27.07.2011, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79007, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років у пільговому обчисленні, сформовану за період служби в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ з 26.07.2005 по 27.07.2011, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79007, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома