Справа № 420/14270/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад», в якому позивач просить суд стягнути з Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад» на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 38 755,78 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1 860,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Херсонська іудейська релігійна громада «Хабад» всупереч вимогам частини 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» у 2022 році не забезпечила виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, в кількості однієї особи, у зв`язку з чим повинна була сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 38 755,78 грн. Через порушення відповідачем строків сплати адміністративно-господарської санкції, Херсонським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю відповідачу було додатково нараховано пеню в сумі 1 860,00 грн. Оскільки відповідач суму санкції та пені в добровільному порядку не сплатив, то вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року адміністративну справу №420/14270/23 судом було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ч.5 ст.262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

27.07.2023 року від Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад» до суду надійшов відзив, з якого вбачається, що релігійна громада позов не визнає та вважає його необґрунтованим. Представник відповідача зазначив, що згідно наданих відомостей про нарахування заробітної плати застрахованим особам у релігійній громаді, протягом 2022 року середньооблікова кількість штатних працівників у відповідача становила лише 6 осіб. При цьому відповідача зазначив, що штатними працівниками вважаються лише ті працівники, які мають трудову книжку та з якими укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.07.2023 року провадження у справі №420/14270/23 було зупинено на підставі п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України та в подальшому поновлено 18.09.2023 року.

Судом у справі встановлено наступне.

Херсонська іудейська релігійна громада «Хабад» зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та знаходиться за адресою: 73000, м. Херсон, вул. Театральна, 27.

Пенсійний фонд України на центральному рівні в електронній формі надав інформацію стосовно відповідача Херсонському обласному відділенню Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, який, у свою чергу, в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності встановив, що середньооблікова чисельність штатних працівників відповідача за 2022 рік склала 8 осіб, що мало б зобов?язати відповідача забезпечити виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 1 робочого місця.

На основі отриманої інформації, зокрема, щодо математичних розрахунків виконання чи не виконання відповідачем нормативу, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю сформувало та направило на адресу відповідача розрахунок адміністративно-господарських санкцій за 2022 рік за 1 нестворене робоче місце для осіб з інвалідністю у розмірі 38 755,78 грн.

У зв`язку із несплатою відповідачем до 15.04.2023 року адміністративно-господарських санкцій за 2022 рік, позивачем було додатково нараховано відповідачу пеню, виходячи з 120% річних облікової ставки Національного банку України у розмірі 31,00 грн. за період з 18.04.2023 року (перший робочий день, після сплину граничного строку сплати) по 16.06.2023 року (всього 60 днів) у розмірі 1 860,00 грн.

12.05.2023 року Херсонським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю була направлена претензія №02-08/186 відповідачу щодо сплати нарахованої суми адміністративно-господарської санкції та пені за несвоєчасну сплату, водночас товариство відповіді не надало.

Враховуючи те, що Херсонська іудейська релігійна громада «Хабад» адміністративно-господарські санкції за 2022 рік та пеню у загальному розмірі 40 615,78 грн. у добровільному порядку до бюджету не сплатила, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось з адміністративним позовом у справі №420/14270/23 до Одеського окружного адміністративного суду.

Судом під час офіційного з`ясування обставин справи з листа Херсонського обласного центру зайнятості від 16.08.2023 року №21/01/04.03/960/23 встановлено, що Херсонською іудейською релігійною громадою «Хабад» до Херсонського обласного центру зайнятості за 2022 рік не надавались звіти за формою звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в тому числі про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця осіб з інвалідністю.

У наданому до суду відзиві представник Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад» стверджує, що на протязі 2022 року у релігійній громаді середньооблікову кількість штатних працівників склало 6 осіб, а тому у відповідача був відсутній обов`язок виконувати встановлений законодавством норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів. Представник відповідача обґрунтував зазначене тим, що штатними працівниками він вважає працівників, із якими було укладено трудовий договір та у яких наявна трудова книжка, зокрема, до облікового запису громади не включаються працівники із відміткою «ні» в колонці №21 «Ознаки наявності трудової книжки», а рахуються тільки працівники із вказаною відміткою «так».

Відповідно до наданих разом із відзивом копіями відомостей Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад» про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за період 2022 року вбачається, що кількість осіб, із нарахованої заробітної плати яких нараховувався єдиний внесок, складала:

за 1 місяць 1 звітнього кварталу - 11 осіб;

за 2 місяць 1 звітнього кварталу - 12 осіб;

за 3 місяць 1 звітнього кварталу - 11 осіб;

за 1 місяць 2 звітнього кварталу - 11 осіб;

за 2 місяць 2 звітнього кварталу - 11 осіб;

за 3 місяць 2 звітнього кварталу - 12 осіб;

за 1 місяць 3 звітнього кварталу - 9 осіб;

за 2 місяць 3 звітнього кварталу - 9 осіб;

за 3 місяць 3 звітнього кварталу - 8 осіб;

за 1 місяць 4 звітнього кварталу - 10 осіб;

за 2 місяць 4 звітнього кварталу - 10 осіб;

за 3 місяць 4 звітнього кварталу - 7 осіб.

У той же час позивачем до суду було надано відомості із Централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ) відносно відповідача, з яких вбачається, що середньооблікову кількість штатних працівників Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад» в 2022 році склало 8 працівників.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши адміністративний позов та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначено Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» №875-XII від 21.03.1991 року, який гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №875-XII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №875-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Разом з цим, як визначено частиною третьою вказаної статті, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до вимог статті 19 Закону №875-XIІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:

про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Згідно статті 20 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (абз. 2 ст. 20 Закону №875-ХІІ).

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Аналогічні положення щодо змісту адміністративно-господарських санкцій містяться і в Господарському кодексі України (далі ГК України).

Так ч.1 ст.238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Серед переліку адміністративно-господарських санкцій, встановленого у частині 1 статті 239 ГК України, вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання, зокрема, адміністративно-господарський штраф, а також і інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Згідно пункту 4 частини третьої статті 50 Закону України від 05.07.2012 року №5067-VI "Про зайнятість населення" (надалі - Закон №5067-VI) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

На виконання пункту 4 частини третьої статті 50 Закону №5067-VI наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 року №872-22, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.05.2022 року за №565/37901, затверджено форму звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядок її подання.

Пунктом 5 розділу І Порядку подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" визначено, що форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Актуальність зазначеної(их) у поданій формі № 3-ПН вакансії(й) уточнюється фахівцем центру зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, шляхом електронної комунікації, зокрема мобільним чи фіксованим зв`язком, надсилання/отримання повідомлення електронною поштою. Також таке уточнення здійснюється перед направленням зареєстрованого безробітного або особи, яка шукає роботу, до роботодавця (п. 7 розділу І Порядку подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)").

Так, з листа Одеського обласного центру зайнятості від 12.08.2023 року №21/01/04.03/960/23 вбачається, що відповідачем до Херсонського обласного центру зайнятості за 2022 рік не надавались звіти за формою звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в тому числі про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця осіб з інвалідністю. Зазначеного факту неподання звіту за формою звітності №3-ПН за 2022 рік відповідачем під час розгляду справи не заперечувалось.

Відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою КМ України №70 від 31.01.207 року (порядок був чинний до прийняття постанови КМ України № 553 від 02.06.2023 року) визначалась процедура подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці), звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю - базовому центру зайнятості.

Так, згідно Інструкції щодо заповнення форми звітності №10-ПОІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю", затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 591 від 27.08.2020 року (далі Інструкція), вказану форму заповнюють підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб.

Згідно ч. 7 Інструкції у рядку 02 вказаного звіту відображається середньооблікова кількість штатних працівників за звітний рік, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність.

Якщо при обчисленні виникає дробове число, застосовується правило заокруглення до цілого: якщо після коми число від 1 до 4, заокруглення відбувається в бік зменшення, від 5 до 9 - в бік збільшення (ч.9 Інструкції).

Так, згідно п. 3.2.5 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України №286 від 28.09.2005 року, середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Суд зазначає, що згідно наданих разом із відзивом копіями відомостей Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад» про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за період 2022 року вбачається, що кількість осіб, із нарахованої заробітної плати яких нараховувався єдиний внесок, складала:

за 1 місяць 1 звітнього кварталу - 11 осіб;

за 2 місяць 1 звітнього кварталу - 12 осіб;

за 3 місяць 1 звітнього кварталу - 11 осіб;

за 1 місяць 2 звітнього кварталу - 11 осіб;

за 2 місяць 2 звітнього кварталу - 11 осіб;

за 3 місяць 2 звітнього кварталу - 12 осіб;

за 1 місяць 3 звітнього кварталу - 9 осіб;

за 2 місяць 3 звітнього кварталу - 9 осіб;

за 3 місяць 3 звітнього кварталу - 8 осіб;

за 1 місяць 4 звітнього кварталу - 10 осіб;

за 2 місяць 4 звітнього кварталу - 10 осіб;

за 3 місяць 4 звітнього кварталу - 7 осіб.

Згідно вищенаведеної інформації, середньообліковою кількістю штатних працівників релігійної громади за 2022 рік є 10 осіб (121 : 12 міс. = 10,08, тобто 10), замість 8, як зазначає позивач в адміністративному позові та як закріплено у розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій за 2022 рік.

Додатково суд зазначає, що відповідно до п.2.1 розділу 2 Інструкції зі статистики кількості працівників в облікову кількість штатних працівників включаються усі наймані працівники, які уклали письмово трудовий договір (контракт) і виконували постійну, тимчасову або сезонну роботу один день і більше, а також власники підприємства, якщо, крім доходу, вони отримували заробітну плату на цьому підприємстві.

Згідно п.1.6 Інструкції до первинної облікової документації для визначення кількісного складу працівників належать:

наказ (розпорядження) про прийом на роботу, переведення на іншу роботу, припинення трудового договору;

особова картка;

наказ (розпорядження) про надання відпустки;

табель обліку використання робочого часу та розрахунку заробітної плати;

розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості, платіжні відомості;

особові рахунки, трудові договори (контракти), цивільно-правові договори й інші документи первинного та бухгалтерського обліку, затверджені у встановленому порядку, що характеризують кількісний та якісний склад працівників, їхній дохід у грошовій, натуральній формах, а також розміри пільг і компенсацій.

Суд наголошує, що у вищезазначеній Інструкції зі статистики кількості працівників не міститься норми, яка б чітко передбачала, що до облікової кількості штатних працівників не включаються працівники, у яких не оформлена трудова книжка. Крім того відповідач у відзиві не зазначає законодавчих підстав та не надає жодних обґрунтувань щодо віднесення ним до штатних працівників тільки ту категорію працівників, які мають трудову книжку.

Додатково, під час розгляду справи від позивача до суду надійшли письмові докази, а саме відомості із Централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ), які надсилаються Пенсійним фондом України в автоматичному режимі обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, в яких у противагу вищезазначеним відомостям про нарахування відповідачем заробітної плати застрахованим особам за період 2022 року, містяться розбіжності у визначенні кількості середньооблікової кількості штатних працівників у 2022 році, а саме:

- за січень 2022 року - 6 осіб;

- за лютий 2022 року - 6 осіб;

- за березень 2022 року - 6 осіб;

- за квітень 2022 року - 11 осіб;

- за травень 2022 року - 11 осіб;

- за червень 2022 року - 10 осіб;

- за липень 2022 року - 9 осіб;

- за серпень 2022 року - 9 осіб;

- за вересень 2022 року - 8 осіб;

- за жовтень 2022 року - 8 осіб;

- за листопад 2022 року - 7 осіб;

- за грудень 2022 року 7 осіб.

Згідно відомостей із Централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ) середньооблікова кількість штатних працівників у 2022 році становить 8 осіб, що протирічить наданим відомостям релігійної громади.

Водночас суд зауважує, що відповідно до статті 19 закону №875-ХІІ порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування, визначається Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Механізм проведення Держпраці, її територіальними органами планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, щодо дотримання ними вимог статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» регламентовано Порядком проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року №70 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №466 від 05.06.2019 року).

Згідно ч.2 Порядку одним з предметів проведення перевірки є виконання суб`єктами господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч.3 Порядку планові та позапланові перевірки проводяться Держпраці та її територіальними органами за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні Держпраці чи її територіального органу у випадках, передбачених законом.

У разі коли за результатами перевірки встановлено факт невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання до відділень Фонду звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю, вживаються заходи щодо притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності (ч.16 Порядку).

Згідно ч. 17 Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства посадова особа, яка проводила перевірку, не пізніше 15 календарних днів після закінчення перевірки надсилає копію акта перевірки відділенню Фонду.

Постановою Верховного Суду від 21.11.2022 року по справі №400/3957/21 закріплено, що саме Держпраці та її територіальні органи уповноважені на проведення перевірок виконання суб`єктами господарювання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема, за інформацією, що надається територіальним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від Пенсійного фонду України. За наслідками такої перевірки, у разі підтвердження невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у суб`єкта господарювання виникає обов`язок сплатити адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Після затвердження постановою Кабінету міністрів України №466 від 05.06.2019 року «Порядку перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю» та внесення змін до статті 19 Закону № 875-ХІІ Фонд захисту прав інвалідів не має права проводити перевірки роботодавців щодо: реєстрації у Фонді; подання звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів; виконання нормативу робочих місць, оскільки таких змін у законодавстві проводити такі перевірки уповноважені саме органи Держпраці.

У вказаній постанові Верховного Суду від 21.11.2022 року по справі №400/3957/21 колегія суддів зазначила, що сукупність допущених позивачем під час реалізації своїх функцій, як суб`єктом владних повноважень, порушень не забезпечили послідовність дій, спрямованих на забезпечення принципу законності, при цьому недотримання відповідачем виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не доведено позивачем належними доказами. Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів передчасно, не маючи встановлених актом перевірки органами Держпраці доказів про недотримання відповідачем нормативу працевлаштування інвалідів у 2020 році, посилаючись лише на інформаційно-аналітичні бази даних, звернулося з позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

З огляду на вищезазначене суд наголошує, що будь-яких доказів на підтвердження того, що до або після формування розрахунку від 17.04.2023 року Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надало до територіального органу Держпраці вказану інформацію про порушення відповідачем законодавства щодо дотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а також доказів того, що територіальним органом Держпраці була проведена перевірка щодо виявлених розбіжностей у відомостях Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю та релігійної громади, за результатами якої встановлено факт невиконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, до суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий суд, водночас даний пункт не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент сторони по справі. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 09.12.1994 року).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

На підставі вищезазначеного, враховуючи те, що позивачем не було дотримано механізму проведення перевірки органами Держпраці Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад» щодо дотримання відповідачем вимог статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, суд дійшов висновку, що застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій та стягнення пені є передчасним без попередньої перевірки відповідача органами Держпраці, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю у даній справі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Виходячи з відсутності підстав для задоволення адміністративного позову позивача, у суду відсутні підстави, визначені ст.139 КАС України, для розподілу судових витрат в адміністративній справі №420/14270/23.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 241-246, 251, 255, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (73003, м. Херсон, пров. Інженера Корсакова, 5а) до Херсонської іудейської релігійної громади «Хабад» (73000, м. Херсон, вул. Театральна, 27) про стягнення адміністративно-господарських санкцій відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький

.