Справа № 280/3804/23
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Справа № 280/3804/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_5, код ЄДРПОУ НОМЕР_6) про визнання протиправними дії, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_8 (далі - відповідач) в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 ;

встановити факти спільного проживання однією сім`єю позивача разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 2000 року і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати відповідача направити документи позивача ОСОБА_1 на розгляд до комісії Міністерства оборони України для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КУМУ №168 від 28.02.2022 у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона була дружиною солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , механіка-водія 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , який виконуючи військовий обов`язок, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, позивач та загиблий ОСОБА_2 під час спільного проживання офіційно не зареєстрували свої стосунки. 11 травня 2023 року представником позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено адвокатський запит та заяву позивача щодо направлення на розгляд Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю її чоловіка ОСОБА_2 . Листом відповідача від 25.05.2023 № С/2527 повідомлено що до запиту не надано жодного документу на підтвердження ступеню родинних відносин позивача із загиблим. У зв`язку із вказаним позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 09.06.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначене підготовче засідання на 27 червня 2023 року на 14 год. 00 хв.

17 червня 2023 року на адресу суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_8 (вх. №26819) в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог зазначаючи, що на обласні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладені завдання щодо допомоги у підготовці документів, при необхідності, надання допомоги у їх розшуку, а також їх перевірка та підготовка висновку про наявність права заявників на одержання одноразової грошової допомоги, направлення документів на розгляд зазначеної комісії, виплата сум допомоги на підставі рішень, прийнятих комісією Міністерства оборони України. В свою чергу, прийняття рішення про призначення (або відмови в призначенні) виплати одноразової грошової допомоги належить до компетенції Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яка створена та діє згідно наказу Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564 «Про затвердження Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за № 1497/29627. ОСОБА_1 стверджує, що проживала разом із солдатом ОСОБА_2 як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, вела з ним спільне господарство, та вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У зв`язку з чим, звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою від 11.05.2023. У відповідь листом від 25.05.2023 № С/2527 саме ІНФОРМАЦІЯ_9 було роз`яснено заявнику, що нею не було додано до заяви документ, який підтверджував би родинні зв`язки позивача та ОСОБА_2 , але до ІНФОРМАЦІЯ_4 вищевказана заява та додані до неї документи не надходили, а отже відповідачем не було розглянуто звернення ОСОБА_1 , зокрема, і у направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України для визначення права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідач не відмовляв. ІНФОРМАЦІЯ_10 просив відмовити у задоволенні позову.

В підготовчому засіданні 27.06.2023 за клопотанням представника позивача суд відклав підготовче засідання на 13.07.2023.

Заперечуючи проти аргументів ІНФОРМАЦІЯ_4 представник позивача до суду 10.07.2023 надав відповідь на відзив (вх. № 29164). Представником зазначено, що українське законодавство чітко не визначає, хто є членами сім`ї. ЗУ "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" посилається на положення Сімейного Кодексу. В останньому також немає конкретного переліку, кого вважають членами родини. Верховний Суд дотримується позиції, що визначальним критерієм належності особи до члена сім`ї є факт спільного проживання, спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків, а кровні зв`язки - вторинні. Факт спільного проживання та побуту може доводитися різними доказами. Отже на підставі вищезазначеного позивач вважає що позовна заява підлягає задоволенню, адже вона разом із ОСОБА_3 проживала протягом останніх 23 років, вони були пов`язані спільним побутом та між ними були права та обов`язки, притаманні подружжю.

В підготовчому засіданні 13.07.2023 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.08.2023.

В судовому засіданні, призначеному на 08 серпня 2023 року за клопотанням представника позивача суд оголосив перерву до 10 серпня 2023 року.

09 серпня 2023 року представником позивача через систему «Електронний суд» подане клопотання про заміну неналежного відповідача (вх. № 34431) в якому просить замінити неналежного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 на належного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7.

У зв`язку із поданням клопотання про заміну неналежного відповідача представником позивача, також, 09.08.2023 через систему «Електронний суд» подана заява про зміну предмету позову, згідно якої позивачем змінено позовні вимоги шляхом їх викладу у новій редакції:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_6; код ЄДРПОУ НОМЕР_6) щодо відмови у направленні документів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_10 (АДРЕСА_7 код ЄДРПОУ НОМЕР_7) для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 ;

встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 2000 року і до дня його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ведення ними спільного домогосподарства, пов`язаність спільним побутом та наявність спільних прав та обов`язків, притаманних подружжю;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_6; код ЄДРПОУ НОМЕР_6) направити до ІНФОРМАЦІЯ_8 (АДРЕСА_7 код ЄДРПОУ НОМЕР_7) документи ОСОБА_1 на розгляд для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р., у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 10.08.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 12.09.2023.

12 вересня 2023 року судове засідання не відбулося в зв`язку з відсутність судді Батрак І.В. на роботі за період з 11.09.2023 по 18.09.2023 року - наказ від 08.09.2023 №182 «Про надання навчальної відпустки». Судове засідання призначене на 21.09.2023.

Ухвалою суду від 21.09.2023 відкладено судове засідання у справі №280/3804/23 на 12 жовтня 2023 року.

Також, судом 21.09.2023 за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача у справі № 280/3804/23 ІНФОРМАЦІЯ_4 на належного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_8, код ЄДРПОУ НОМЕР_6). Розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.

Представником ІНФОРМАЦІЯ_7 12.10.2023 надано до суду відзив на позовну заяву згідно якого ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 11.05.2023 стосовно направлення її документів на розгляд до Комісії Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її громадянського чоловіка, ОСОБА_2 . Однак листом від 25.05.2023 №С/2527 позивачці було надано пояснення стосовно того, що нею не було додано до заяви документа, який би підтверджував родинні зв`язки із ОСОБА_2 , а тому у позивачки не було права на направлення її заяви на розгляд до Комісії Міністерства оборони України. Представник у відзиві просить суд винести рішення по справі №280/3804/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дії, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та зобов`язання вчинити дії, на розсуд суду.

12 жовтня 2023 року представниками сторін подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд вважає можливим розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів без проведення аудіозапису судового засідання.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим Хортицьким РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області 20.11.1997.

Повідомленням Командира військової частини НОМЕР_2 від 08.02.2023 доручено начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 сповістити дружину, ОСОБА_1 , про те, що її чоловік механік-водій 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_2 , 1970 року народження, призваний на військову службу за призовом по мобілізації 17.12.2022, ІНФОРМАЦІЯ_9 м. Запоріжжя, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 у н.п. Бахмут Донецької області (а.с. 31).

Факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.02.2023 (а.с. 36).

11 травня 2023 року представник позивача адвокат Зарудній І.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою з приводу направлення на розгляд комісії Міністерства оборони України для отримання позивачкою одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка, ОСОБА_2 . До заяви додано: копію паспорту та ідентифікаційного коду заявниці, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , витяг про поховання, ордер на надання правничої допомоги і свідоцтво право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 49).

Листом від 25.05.2023 № С/2527 ІНФОРМАЦІЯ_9 представнику позивача повідомлено, що до запиту жодного документу на підтвердження ступеню родинних відносин до якого належить ОСОБА_1 з загиблим - не має. Якщо є документ або рішення суду про наявність родинних відносин із загиблим ви маєте право повторно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 50).

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з положеннями статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною першою статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Тобто, вказаний вище Закон пов`язує право на отримання одноразової допомоги з настанням певних обставин, а саме: у разі загибелі, у разі встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно із статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Частиною першою статті 16 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Відповідно до частини шостої та восьмої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Водночас, частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Згідно із пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 10 Порядку № 975 встановлено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Відповідно до пункту 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно із пунктом 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Як вже зазначалось, коло осіб, які мають право на одержання допомоги, визначено статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї загиблого військовослужбовця (перерахованим у статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ) або утриманцям у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; якщо смерть настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Суд звертає увагу на те, що даними нормативними актами визначено коло осіб, яким одноразова грошова допомога виплачується. Насамперед, це певні члени сім`ї, або особи, які перебували на утриманні загиблого.

Як уже зазначалось судом, приписами пункту 1 статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають:

- батьки;

- один із подружжя, який не одружився вдруге;

- діти, які не досягли повноліття;

- утриманці загиблого (померлого).

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Згідно з частинами 1-4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 06.07.2022 у справі № 240/5809/19, зауважив, що Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII визначення «члена сім`ї» не містить. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, суд касаційної інстанції сформував правову позицію, згідно з якою для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести:

1) факт проживання з загиблим;

2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Такий самий підхід викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

У мотивувальні частині рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/5 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») зазначено, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

На підтвердження факту проживання однією сім`єю із загиблим позивачем до матеріалів справи долучено: довідку ОСББ «№362 «Запоріжсталь-31» від 02.03.2023 № 3 в якій зазначено, що чоловік позивача ОСОБА_2 з 13.04.2013 по 14.12.2022 мешкав без реєстрації за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 10); копію договору від 19.09.2018 № 1408 укладеного ОСОБА_2 з ПП ОСОБА_4 на придбання металоплатикових виробів у якому зазначено адресу замовника АДРЕСА_4 (а.с. 12); договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_5 від 28.03.2018 позичальником за яким був ОСОБА_2 (а.с. 13-16) і квитанцій на оплату товарного кредиту (а.с. 20 - 28); копії договорів про надання фізкультурно-спортивних послуг від 200261 на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 17, 19) та від 06.10.2018 № 00307 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 18); повідомлення про смерть від 08.02.2023 № 2540 (а.с. 31); пояснення свідків ОСОБА_5 (матері позивача), ОСОБА_6 (доньки позивачки), ОСОБА_7 (сусідки позивачки та ОСОБА_2 ), ОСОБА_8 (куми позивачки), ОСОБА_9 (голови правління ОСББ «№362» Запоріжсталь-31»), ОСОБА_10 (матері загиблого ОСОБА_2 ). (а.с. 32-34), фотокартки (а.с. 37-48), декларацію № 0001-ХХ9Р-90А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, ОСОБА_2 від 18.12.2020 в якій довіреною особою пацієнта вказано позивача (а.с. 51).

Крім того, допитані в судовому судового розгляду в якості свідків ОСОБА_9 (голова правління ОСББ «№362» Запоріжсталь-31»), ОСОБА_10 (матір загиблого ОСОБА_2 ) та ОСОБА_5 (матір позивача) підтвердили, що позивачка ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 з 2013 року, як подружжя за адресою АДРЕСА_3 , мали спільний побут та господарство, однак не були офіційно одружені.

З аналізу наведених судом доказів слідує, що позивач та загиблий ОСОБА_2 спільно проживали, як подружжя, за однією адресою та вели спільне господарство.

Як встановлено судом, позивачу відмовлено у направленні на розгляд комісії Міністерства оборони України документів для отримання позивачкою одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка, ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю документу на підтвердження ступеню родинних відносин ОСОБА_1 з загиблим.

Відсутність у поданій представником позивача заяві про направлення на розгляд комісії Міністерства оборони України для отримання позивачкою одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка, ОСОБА_2 документу на підтвердження ступеню родинних відносин ОСОБА_1 з загиблим підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується сторонами.

Оскільки позивач не надала документи, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують чи позивач була членом сім`ї загиблого (посвідчення "Член сім`ї загиблого" або судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків), відповідач обґрунтовано не встановив наявність у позивача права на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Порядку №168.

З огляду на викладене суд не знаходить підстав для визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо відмови у направленні документів ОСОБА_1 на розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_10 для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 .

З приводу ж вимоги встановити факти спільного проживання однією сім`єю позивача разом з ОСОБА_2 суд зазначає, що встановлення факту, що має юридичне значення діючим законодавством віднесено до юрисдикції місцевих районних судів.

Однак, особа має право звернутися до адміністративного суду з позовом щодо оскарження дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, розглядаючи який суд може встановити певні факти, зокрема, щодо соціально-правового статусу особи, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням саме з метою розгляду публічно-правового спору

Водночас, порядок і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023 (далі - Порядок) визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.

Пунктом 1.4. цього Порядку передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи.

Згідно пункту 1.7. Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.

Рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. У разі звернення отримувача одноразової грошової допомоги до суду керівник уповноваженого органу забезпечує участь у судовому засіданні представника уповноваженого органу.

У відповідності до п. 3.1.розділу ІІІ Порядку Районний (міський) ТЦКСП:

1) є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати. Доповідь про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД (додаток 3), подається за підпорядкованістю у обласний (Київський міський) ТЦКСП;

Згідно п. 4.1. розділу ІV Порядку члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням. (4.2. Порядку).

Обласний (Київський міський) ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2).

Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).

Відповідно до п. 4.2. Наказу №45 від 25.01.2023 районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням.

На підставі наведених норм законодавства, суд доходить висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідно до вищезазначених норм повинен зібрати надані документи, завірити їх належним чином та надіслати обласному ТЦКСП.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 07.02.2020 у справі № 826/11086/18).

У постанові Верховного Суду 25.03.2020 у справі № 752/18396/16-а сформульована правова позиція, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, пов`язане з публічно-правовим характером адміністративного позову та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (пункт 64 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява № 40450/04).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (пункт 95 рішення ЄСПЛ у справі «Аксой проти Туреччини» від 18.12.1996 (заява № 21987/93).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (пункт 101 рішення ЄСПЛ у справі «Джорджевич проти Хорватії» від 24.07.2012 (заява № 41526/10); пункти 36-40 рішення ЄСПЛ у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» від 06.11.1980 (заява № 7654/76). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Отже, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Тому суд прийшов до висновку, про необхідність виходу за межі позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача оформити документи ОСОБА_1 для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , та направити їх до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних дій на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_8, код ЄДРПОУ НОМЕР_6) про визнання протиправними дії, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_5, код ЄДРПОУ НОМЕР_6) оформити документи ОСОБА_1 для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , та направити їх до ІНФОРМАЦІЯ_8.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак