Справа № 160/18922/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
28 липня 2023 року позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 23 лютого 1999 року по теперішній час, де отримує пенсію за віком.
11 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просила провести їй перерахунок та виплату пенсії у розмірі, не нижчому за прожитковий мінімум, з урахуванням безперервного стажу, та здійснити виплату недоплаченої суми пенсійних виплат.
Відповіді станом на дату звернення до суду не отримала.
ОСОБА_1 в свої позовних вимогах вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо ненарахування їй максимальної пенсії, у зв`язку з чим звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Позивачка перебуваєте на обліку та отримуєте пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Частиною 2 статті 42 Закону №1058 передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 р., №19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14 (збільшеної з 01.03.2019 на 1,17, з 01.05.2020 на 1,11 та з 01.03.2021 на 1,11).
Крім того, на зазначений коефіцієнт з 1 березня 2022 підвищено розміри компенсаційних виплат, які встановлені до їх пенсій згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 №849, а саме: особам від 75-ти до 80-ти річного віку компенсаційну виплату підвищено з 400 грн. до 456 грн.
Страховий стаж позивачки зарахований по 28.02.2022, складає 54 роки 10 місяців 17 днів.
Оскільки позивачка продовжуєте працювати, розрахунок пенсії проводиться з урахуванням величини прожиткового мінімуму, визначеного Законом України від 28 грудня 2014 року №80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01.09.2015 - 1074,00 грн. та мінімальної заробітної плати установленої станом на 01.01.2018 у розмірі 3723,00 грн., визначеної Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII «Про державний бюджет України».
По заяві від 27.02.2018 року з 01.03.2018 року позивачці проведено перерахунок пенсії по стажу згідно абзацу 1 частини 4 статті 42 Закону №1058.
У подальшому, перерахунки пенсії проводились автоматизованим засобом відповідно до змін у пенсійному законодавстві.
Без додаткового звернення з 01.04.2020 року та з 01.04.2022 автоматично проведено перерахунки пенсії по стажу відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058.
Отже, право на наступний перерахунок пенсії згідно зі статтею 42 Закону №1058 у позивачки буде з 01.04.2024.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Страховий стаж ОСОБА_1 , який зараховано по 28 лютого 2022 року, складає 54 роки 10 місяців 17 днів.
Пенсію ОСОБА_1 обчислено відповідно до статей 27 і 28 Закону №1058, виходячи з заробітної плати за період роботи з 01.01.1990 по 31.12.1994 та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 29.02.2008.
У зв`язку з незгодою з розміром пенсійних виплат 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просила провести їй перерахунок та виплату пенсії у розмірі, не нижчому за прожитковий мінімум, з урахуванням безперервного стажу, та здійснити виплату недоплаченої суми пенсійних виплат.
Відповіді від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області станом на дату звернення до суду ОСОБА_1 не отримала.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо ненарахування їй максимальної пенсії, у зв`язку з чим звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Чинним механізмом нарахування пенсій відповідно до Закону №1058-ІV передбачено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально, залежно від набутого стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувались страхові внески.
При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера розраховується коефіцієнт страхового стажу (залежно від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітної плати, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за відповідний період у розрізі кожного місяця.
Відповідно до частини першої статті 28 Закону №1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини.
При цьому пунктом 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV передбачено, що для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років жінкам.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною 3 статті 42 Закону №1058-IV передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють, провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).
Законом України від 03 листопада 2022 року №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01 січня 2023 року розмір мінімальної заробітної плати встановлено на рівні 6700,00 грн. та прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено 2093,00 грн.
Частиною 2 статті 42 Закону №1058 передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 01 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" з 01 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 року, №19, ст.663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14 (збільшеної з 01.03.2019 на 1,17, з 01.05.2020 на 1,11 та з 01.03.2021 на 1,11).
Крім того, на зазначений коефіцієнт з 1 березня 2022 підвищено розміри компенсаційних виплат, які встановлені до їх пенсій згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 №849, а саме: особам від 75-ти до 80-ти річного віку компенсаційну виплату підвищено з 400 грн. до 456 грн.
Як встановлено судом, зарахований страховий стаж позивачки складає 54 роки 10 місяців 17 днів.
Пенсію ОСОБА_1 обчислено відповідно до статей 27, 28 Закону №1058-ІV виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1990 по 31.12.1994 та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 29.02.2008 року.
Суд погоджується з доводами викладеними представником відповідача, оскільки ОСОБА_1 продовжує працювати, відтак розрахунок пенсії проводиться з урахуванням величини прожиткового мінімуму, визначеного Законом України від 28 грудня 2014 року №80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01.09.2015 - 1074,00 грн. та мінімальної заробітної плати установленої станом на 01.01.2018 року в розмірі 3723,00 грн., визначеної Законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII «Про державний бюджет України».
Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2023 складає 3458,56 грн., у тому числі:
365,16 грн. - доплата за 34 роки понаднормового стажу (1074,00 грн. х 34%);
66,43 грн. - підвищення дітям війни Постанова №112 п.6;
456,00 грн. - компенсаційна виплата 75-ти річним.
Відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058 у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058, з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.
Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
По заяві ОСОБА_1 від 27.02.2018 року, з 01 березня 2018 року позивачці проведено перерахунок пенсії по стажу згідно з абзацом 1 частини 4 статті 42 Закону №1058-IV.
У подальшому перерахунки пенсії проводились автоматизованим засобом відповідно до змін в пенсійному законодавстві.
Без додаткового звернення ОСОБА_1 з 01 квітня 2020 року та з 01 квітня 2022 року в автоматичному режимі проведено перерахунок пенсії по стажу відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною 5 статті 19 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
З урахуванням викладеного суд також приходить до висновку, що ОСОБА_1 матиме право на наступний перерахунок пенсії згідно зі статтею 42 Закону №1058 з 01 квітня 2024 року.
Крім того, як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 року №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року №21-87а13.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для нарахуванням ОСОБА_1 пенсії в максимальному розмірі.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій, натомість, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник