Справа № 460/13727/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2023 року м. Рівне №460/13727/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про зобов`язання вчинення певних дій, стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі, - прозивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі, -відповідач), в якому просить суд:

-визнати бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії і виплати різниці в пенсії за весь минулий час, а також невиконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/5470/20 від 30.11.2020 та ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021, рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/11615/21 від 15.12.2021 протиправною;

- стягнути з відповідача 45278 грн. матеріальної шкоди за рахунок невиплати надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі з квітня 2019 року по червень 2023 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу у відповідності до довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії № 7 від 06.03.2022;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплатити різницю в пенсії за весь минулий час (з 01.01.2022 по червень 2023 року) 171109 грн матеріальної шкоди з нарахуванням компенсації втрати частини доходів шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу у відповідності до довідки №125 від 16.05.2023 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії у відповідності до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 у разі застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, за посадою начальник вузла зв`язку;

- стягнути з відповідача 80901,12 матеріальної шкоди на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/5470/20 від 30.11.2020 та ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 з нарахуванням компенсації втрати частини доходів шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ПФУ в Рівненській області під час обрахунку пенсії позивача самовільно виключило надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20% від посадового окладу, яка з моменту призначення пенсії в 2008 році, входила в обрахунок його пенсії, з поясненням, що в довідці №34 від 03.08.2020 відсутня така надбавка. Повідомлено, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/11615/21 від 15.12.2021 видано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії №7 від 06.03.2022 з врахуванням надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі, однак відповідач не здійснив на її підставі відповідний перерахунок пенсії з 01.04.2019. У зв`язку з цим, позивач вважає, що йому завдано матеріальної шкоди. Також наголошено, що відповідачем не виконуються рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/5470/20 від 30.11.2020 та ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021. Вважає бездіяльність відповідача протиправною і такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 14.06.2023 позовна заява залишалася без руху.

Ухвалою суду від 27.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою у відповідача витребувано та зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача (протоколи про перерахунки пенсії) та усі докази, на підставі яких вчинено оскаржувані дії.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнав. На обґрунтування заперечень зазначив, що у рішенні Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/11615/21 від 15.12.2021 зобов`язання стосувалось щодо видачі 4 ТВУЗ Держспецзв`язку позивачу довідки про розмір грошового забезпечення, натомість ГУ ПФУ в Рівненській області вказаним рішенням не зобов`язувалось вчинити будь-які дії. Повідомлено, що оскільки до ГУ ПФУ в Рівненській області оригінал довідки №125 від 16.05.2023 не надходив, то перерахунок пенсій по ній не проводився. Вказано, що на виконання рішення суду у справі №460/5470/20 від 30.11.2020 управлінням проведено перерахунок пенсії позивачу відповідно до довідки №34 від 03.08.2020 та сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.03.2021 буде виплачена після виділення коштів з державного бюджету. Вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 02.08.2023 повторно витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та зобов`язати надати у 3-денний строк з дня вручення цієї ухвали матеріали пенсійної справи позивача (відомості про призначення позивачу пенсії, протоколи/ розпорядження про призначення пенсії, всі подальші перерахунки).

04.08.2023 на адресу суду від відповідача надійшли матеріали пенсійної справи на виконання вимог ухвал суду від 27.06.2023 та 02.08.2023.

Ухвалою суду від 07.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

08.08.2023 на адресу суду до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погодився з твердженнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та просив позов задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Ухвалою суду від 20.10.2023 повернуто позивачу заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), то відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст. 263 КАС України у справах, розгляд яких здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши заяви по суті, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 27.12.2008 отримує пенсію за вислугу років, в розмірі 53% відповідних сум грошового забезпечення, призначену згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

03.08.2020 4-м Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі по тексту, - 4ТВУЗ Держспецзв`язку) видано довідку №34 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними на 05.03.2019. Згідно з вказаною довідкою розмір грошового забезпечення позивача становить 18903,55 грн, з них: посадовий оклад - 7890 грн; оклад за військовим званням - 1340 грн; надбавка за вислугу років 45% - 4153,50 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20 % - 1578 грн; надбавка за класну кваліфікацію 3% - 236,70 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 10 % - 1338,35грн; премія 30 % - 2367,00 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №460/5470/20, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05.03.2019, виданої 4 Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної cлужби cпеціального зв`язку та захисту інформації України, №34 від 03.08.2020.

Як свідчить зміст долучених до матеріалів справи документів, ГУ ПФУ в Рівненській області на виконання рішення суду від 30.11.2020 проведено з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 7890 грн; оклад за військовим званням - 1340 грн; надбавка за вислугу років 45% - 4153, 50 грн; та середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення 5 520,05 грн (у т.ч: особи, які працюють в умовах режимних обмежень (20%), надбавка за кваліфікацію, інші авіаспецілісти МНС, 2 клас (3%), надбавка за особливо важливі завдання, премія ).

Листом від 07.09.2021 ГУ ПФУ в Рівненській області у відповідь на звернення позивача повідомило останнього про проведений на виконання рішення суду від 30.11.2020 перерахунок пенсії та вказало, що сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.03.2021 становить 80901,12 грн та буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі №460/11615/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано 4 Територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України підготувати та надати ГУ ПФУ в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 13.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2019 №178 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.1995 №1037, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

На виконання вказаного судового рішення 4ТВУЗ Держспецзв`язку видано довідку №7 від 06.03.2022 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними на 13.03.2019. Відповідно до змісту цієї довідки, розмір грошового забезпечення позивача становить 20481,55 грн, з яких: посадовий оклад - 7890 грн; оклад за військовим званням - 1340 грн; надбавка за вислугу років 45% - 4153,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 10% - 1338,35 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20 % - 1578 грн; надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі 20% - 1578 грн; надбавка за класну кваліфікацію 3% - 236,70 грн; премія 30 % - 2367 грн.

Цього ж дня, 4ТВУЗ Держспецзв`язку згідно з супровідним листом від 06.03.2022 №55/13-480 вказану довідку надіслано до ГУ ПФУ в Рівненській області.

Відповідач листом від 17.05.2023 на вимогу державного виконавця за виконавчим листом №460/11615/21 повідомив Відділ примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), що до ГУ ПФУ в Рівненській області надійшла довідка про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 13.03.2019, що враховується для перерахунку пенсії на ОСОБА_1 , видана 4-м Територіальним вузлом урядового зв`язку, від 06.03.2022 №7 і така долучена до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що 16.05.2023 4ТВУЗ Держспецзв`язку ОСОБА_1 видано довідку №125 про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, за нормами, чинними на 01 січня 2022 року, за посадою начальника вузла зв`язку. За змістом вказаної довідки розмір грошового забезпечення позивача склав 38170,30 грн, з яких: посадовий оклад - 11110,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням - 1890 грн; надбавка за вислугу років (45%) - 5850 грн; надбавка за особливості проходження служби (30%) - 5655 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20%) - 2222 грн; надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (20%) - 2222грн; надбавка за класну кваліфікацію 3% - 333,30 грн; премія 80 % - 8888 грн.

У відповідь на звернення позивача, відповідач листом від 31.05.2023 повідомив позивачу про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнято нової постанови, яка б регулювала чи змінювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала нові розміри, порядок проведення перерахунку та виплати перерахованих пенсій, як це було визначено Постановою КМУ №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". При цьому, зазначено, що довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №7 від 06.03.2022 відсутня в матеріалах пенсійної справи. Крім того, також повідомлено, що на виконання рішення суду від 30.11.2020 у справі №460/5470/20 проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 03.08.2020 №34.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неналежного нарахування і виплати пенсії, а також щодо виконання рішень судів протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд керується таким.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі, - Закон №2262-ХІІ).

Статтею 51 вказаного Закону передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінет Міністрів України 13 лютого 2008 року прийняв постанову №45, якою затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Пунктом 2 такої постанови передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, цією постановою установлено такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, а також премії.

Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2018 року та у зв`язку з цим у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Цією Постановою також було внесено зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008.

Абзацом 1 пункту 5 такого Порядку, в редакції постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018, передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються лише такі види грошового забезпечення, як: 1) посадовий оклад, 2) оклад за військовим (спеціальним) званням, 3) відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до вказаного Порядку №45 містилася форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено в новій редакції, і в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.12.2008.

Оскільки зміни, внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з 05 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас, алгоритм дій, який повинен вчинятися, зокрема відповідачем, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, пункт 3 Порядку №45 передбачає, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Слід зауважити, що списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, були направлені територіальними органами пенсійного органу на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017 з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018 і органи, уповноважені складати відповідні довідки, подавали такі довідки для перерахунку пенсій. Але разом з тим, у вказаних довідках не зазначалися додаткові види грошового забезпечення.

У той же час, з 05 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, тобто з урахуванням не лише розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а й додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Наведена правова позиція повністю узгоджується із висновком, викладеним у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19, що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, з 05.03.2019 у відповідача виникли підстави для перерахунку пенсії позивача.

Матеріали справи свідчать, що на виконання рішення суду від 15.12.2021 у справі №460/11615/21 4ТВУЗ Держспецзв`язку видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 13.03.2019, №7 від 06.03.2022, серед складових грошового забезпечення якого зазначено надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі у розмірі 20% від посадового окладу.

Враховуючи те, що і орган, з якого позивач був звільнений із служби, виготовив і направив до ГУ ПФУ в Рівненській області встановленої форми довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, і позивач звернувся до відповідача за перерахунком пенсії на підставі вказаної довідки, то відповідач не мав жодних правових підстав для нездійснення з 01.04.2019 такого перерахунку пенсії з урахуванням усіх складових, зазначених у цій довідці, в тому числі надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі у розмірі 20% від посадового окладу.

Суд зауважує, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

Висновок аналогічного змісту викладено Верховним Судом у постанові від 20.11.2018 у справі №328/4303/16-а.

Як наслідок, не здійснивши з 01.04.2019 перерахунок і виплату позивачу пенсії на підставі довідки №7 від 06.03.2022, відповідач допустив протиправну бездіяльність, чим позбавив позивача права на належний рівень соціального захисту та пенсійного забезпечення.

При цьому, твердження відповідача, викладені у листі від 31.05.2023 №1700-0203-8/48728, про відсутність в матеріалах пенсійної справи позивача довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 06.03.2022 №7, суд відхиляє як безпідставні, позаяк такі не відповідають дійсності і спростовуються матеріалами справи, оскільки згідно з супровідним листом від 06.03.2022 №55/13-480 така довідка направлена 4ТВУЗ Держспецзв`язку відповідачу.

Ба більше, листом від 17.05.2023 №1700-0307-8/44282 у відповідь на вимогу державного виконавця відповідач підтвердив, що згідно з супровідним листом від 06.03.2022 №55/13-480 до ГУ ПФУ в Рівненській області надійшла довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 №7 від 06.03.2022 і така долучена до матеріалів його пенсійної справи.

Позивач у позовній заяві зазначає про завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 45278 грн за рахунок невиплати надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі в період з квітня 2019 року по червень 2023 року. Водночас, як свідчить зміст позову і долучених до нього документів, фактично позивач заявляє про порушення його прав у зв`язку з непроведенням відповідачем перерахунку і виплати пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.03.2022 №7.

З огляду на викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що у даному випадку належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Рівненській області щодо нездійснення з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №7 від 06.03.2022, виданої 4ТВУЗ Держспецзв`язку. Оскільки судом встановлено протиправність бездіяльності відповідача у цій частині спірних правовідносин, то порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №7 від 06.03.2022, виданої 4 Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, з обов`язковим врахуванням зазначених у ній розмірів щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення і премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог про нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з непроведенням перерахунку і виплати пенсії на підставі довідки №7 від 06.03.2022, суд зазначає таке.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ закріплено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За змістом ст.3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, тому компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише на ту частину заборгованості, яка була фактично виплачена позивачу та в місяць виплати такої заборгованості.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата нарахованого грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Тобто, основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Разом з тим, як зазначалося судом раніше, дохід у вигляді перерахованої на підставі довідки №7 від 06.03.2022 в період з квітня 2019 року по червень 2023 року пенсії позивачу не нараховувався та не виплачувався. Відповідно, за відсутності нарахованого доходу, компенсація такого доходу у зв`язку з порушенням строку його виплати проводитися не могла.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 16.10.2023, №200/18159/21, від 18.05.2023 у справі №200/14129/19-а, від 24.01.2023 у справі №200/10176/19-а, 29.09.2022 у справі №520/1001/19.

Крім того, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11.12.2020 у справі №200/10820/19-а, від 11.05.2023 у справі №460/786/20, згідно з якими, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону України №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. Відповідно, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Натомість, позивачем не додано до позовної заяви ні доказів звернення до ГУ ПФУ в Рівненській області з заявою про нарахування йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати йому пенсії за період з квітня 2019 року по березень 2023 року, ні доказів відмови у такому нарахуванні і виплаті. Таким чином, звернення до суду з позовними вимогами в цій частині є передчасними.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання здійснити перерахунок і виплатити різницю в пенсії з 01.01.2022 по червень 2023 року в розмірі 171109 грн матеріальної шкоди з нарахуванням компенсації втрати частини доходів шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу у відповідності до довідки №125 від 16.05.2023 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії у відповідності до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 у разі застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року за посадою начальник вузла зв`язку, суд виходить з такого.

Як зазначалося судом раніше, 16.05.2023 4ТВУЗ Держспецзв`язку видано нову довідку №125 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними станом на 01.01.2022.

25.05.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2022 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення №125 від 16.05.2023.

З матеріалів справи слідує та не заперечується відповідачем, що ГУ ПФУ в Рівненській області не здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі вказаної довідки про розмір грошового забезпечення, що і стало підставою для звернення позивача за захистом своїх прав в судовому порядку.

Таким чином, в даному випадку позивач фактично не погоджується з бездіяльністю органу пенсійного фонду щодо не здійснення перерахунку та виплати належної йому пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №125 від 16.05.2023.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову №103. Пунктом цієї Постанови внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Тобто, на момент набрання чинності Постановою №704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Отже, станом на 01.03.2018 п.4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Поряд з цим, Верховний Суд у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, вказав, що зазначення у п.4 постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ. Однак, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

При цьому п.8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

У свою чергу, Закони України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX (надалі - Закон № 294-IX), «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року, на 2020, 2021, 2022 роки, відповідно, не містять.

Тобто, положення п.4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом №294-IX, не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Так, ч.3 ст.1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Отже, з огляду на передбачені в ч.3 ст.7 КАС України правила, а також враховуючи те, що з 01.01.2020 положення п.4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили (закону про Держбюджет на відповідний рік), згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для розрахунку посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних відносин належить застосувати пункт 4 постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - у 2022 році Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Разом з цим, відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п.24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може слугувати як відповідна заява пенсіонера, та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, повідомляють орган ПФУ.

Отже, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, зокрема згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

При цьому обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки та перерахунок здійснюється саме з 01.02.2022, першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 12.09.2022 року по справі № 500/1813/21.

Судом встановлено, що позивач в травні 2023 року звертався до відповідача із заявою щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2023 №125, виданої 4 Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної Служби Спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Однак, всупереч наведеним нормам, ГУ ПФУ в Рівненській області не здійснило перерахунку пенсії позивача з 01.02.2022 після отримання довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 16.05.2023 №125, за нормами чинними станом на 01.01.2022.

При цьому, доводи відповідача, що ним не отримано від силових структур довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 16.05.2023 № 125, суд відхиляє як безпідставні і необґрунтовані, позаяк обов`язок щодо проведення перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає як після одержання нової довідки про розмір грошового забезпечення від органу, з якого позивач був звільнений, так і після її отримання від пенсіонера.

Зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача у цій частині спірних правовідносин, є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.02.2022 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2023 №125. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.02.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2023 №125, з урахуванням раніше проведених виплат.

При цьому, суд звертає увагу, що виплата позивачу сум перерахунку пенсії є обов`язком відповідача, який він має виконувати в силу закону. Право позивача на отримання сум недоплаченого розміру пенсії, яка має бути нарахована відповідачем у результаті здійснення перерахунку на виконання рішення суду, відповідачем ще не порушено. Отже, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача сплатити різницю між перерахованою та отриманою пенсією є передчасною.

З приводу позовних вимог про стягнення з Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області 80901,12 грн матеріальної шкоди на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду за справою № 460/5470/20 від 30.11.2020 та ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021, то суд виходить з такого.

За правилами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, процедурні гарантії, закріплені в статті 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; п. 33).

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Зокрема, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) Суд зазначив, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Це особливо стосується гарантій, закріплених ст. 6 Конвенції, з огляду на визначне місце, яке у демократичному суспільстві займають право на справедливий суд разом з усіма гарантіями за цією статтею (див. рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Альберт-Адам ІІ проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany) [ВП], заява №42527/98, п. 45). У п. 54 рішення у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland, заява №28249/95) Суд також погодився, що можуть бути справи, в яких майбутній позивач повинен мати попередній дозвіл до того, як йому дозволять процедуру подання позову (див. рішення суду у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom).

Стаття 13 Конвенції під назвою «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зміст адміністративної юстиції - ефективний судовий захист від порушень у публічно-правових відносинах.

Загальні способи звернення до адміністративного суду та захисту права у публічно-правових відносинах визначені частиною першою статті 5 та частиною другою статті 245 КАС України.

Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, така особа має право звернутися до суду та просити про їхній захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

За правилами ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

За правилами частин 1 та 2 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Як свідчить зміст позову, позивач стверджує про невиконання ГУ ПФУ в Рівненській області рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №460/5470/20, у зв`язку з чим просить стягнути з управління матеріальну шкоду.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у разі, якщо рішення суду у справі №460/5470/20 не виконується пенсійним органом, чи пенсійний орган не виконує рішення суду належним чином, то позивач має право на звернення до суду із заявою у порядку ст.382 та ст.383 КАС України.

Натомість, у цій справі правових підстав для вирішення спору щодо стягнення з ГУ ПФУ в Рівненській області матеріальної шкоди у зв`язку з незгодою позивача з порядком і способом виконання рішення суду від 30.11.2020 у справі №460/5470/20, немає.

Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право позивача, яке вже відновлене рішенням суду в іншій справі.

Враховуючи встановлені обставини, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Інші доводи та аргументи учасників справи не мають значення для правильного вирішення спору по суті, не впливають на встановлені в ході розгляду справи обставини і не спростовують викладених висновків суду.

Разом з тим, щодо встановлення судового контролю за виконанням цього рішення, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено аргументованих причин та не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Беручи до уваги обставини даної справи, правові підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача частково відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.03.2022 №7, виданої 4 Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.03.2022 №7, виданої 4 Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, із обов`язковим врахуванням зазначених у ній розмірів щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2023 №125, виданої 4 Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2023 №125, виданої 4 Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, із обов`язковим врахуванням зазначених у ній розмірів щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.С. Гудима