Справа № 340/8269/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/8269/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П. розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Дьорка Андрія Мирославовича, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за листопад та грудень місяці 2022 р., як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях, грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2022 р. та за 2023 р., одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту та індексації грошового забезпечення за період з 17.09.2021 р. по 31.12.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :

- грошове забезпечення за листопад та грудень місяці 2022р., як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях в сумі 200000,00 грн;

- грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2022 року по 2023 рік (включно), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 06.02.2023 р.

- одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту в сумі 21472,00 грн.;

- індексацію його грошового забезпечення за період з 17.09.2021 р. по 31.12.2022 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі №340/2398/23 роз`єднані позовні вимоги у цій справи, виділивши у самостійні провадження.

Згідно ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 року у предметом спору у даній справі є:

- визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту в сумі 21472,00 грн.;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту в сумі 21472,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги адвокат вказує, що ОСОБА_1 уклав перший контракт на проходження військової служби 17.09.2021 р. у зв`язку з чим має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі восьми розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (8 х 2684), проте при звільненні позивача вказана сума грошової допомоги виплачена не була.

Від військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) надійшов відзив, в якому представник відповідача зазначив, що в/ч НОМЕР_1 не визнає заявлені позовні вимоги в повному обсязі, оскільки ні при укладенні контракту, ні при проходженні служби та при звільненні з військової служби, ОСОБА_1 не звертався із рапортом про нарахування та виплату вказаної одноразової допомоги. Крім того, зауважує, що право на одноразову грошову допомогу у позивача виникли при укладенні контракту у 2021 році, а тому застосування розрахункової одиниці в розмірі 2684 грн. (розмір прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023 року) є помилковим.

Дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17 вересня 2021 року уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (а.с.15-16).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2023 року №37 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складі) від 03.02.2023 року №34-РС, з військової служби на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.19).

При звільненні ОСОБА_1 не була виплачена одноразова грошова допомога після укладення першого контракту в сумі 21472,00 грн.

Отже, наявність правових підстав для зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту в сумі 21472 грн., є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Основним Законом, що відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' (далі - Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України №2011-ХІІ дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

За приписами частини 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять, зокрема, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідач у відзиві вказав на те, що позивач не звертався із рапортом про виплату одноразової грошової допомоги.

Представник позивача у відповіді на відзив вказав на обов`язок доведення відповідачем факту не звернення позивача із рапортом про виплату одноразової грошової допомоги.

З приводу вказаного, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалою суду від 03.10.2023 року у позивача витребувані докази звернення до військової частини із рапортом про виплату одноразової допомоги, проте вимоги ухвали суду позивачем не виконані.

Беззаперечним є обов`язок доведення обставин відповідними доказами саме відповідачем, проте, позивач міг хоча б вказати дату або період календарних дат, коли він ймовірно звертався із таким рапортом, а суд в такому випадку міг витребувати журнал реєстрації вхідної кореспонденції для перевірки наведених доводі. Дослідження усих журналів реєстрації вхідної кореспонденції за три роки, як на думку суду є недоречним, оскільки суд не має відшуковувати докази, а лише перевіряти належними та допустимими докази обставини на які посилаються сторони. Водночас, позивачем та його представником не було вжито жодних інформаційних дій стосовно реалізації ним обов`язку доказування. При цьому, ні у позові, ні у відповіді на відзив не вказано чи звертався позивач з рапортом про виплату одноразової допомоги.

У підпункті 8 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу після укладення ними першого контракту в таких розмірах:

особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року;

особам сержантського і старшинського (молодшого начальницького) складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року;

особам офіцерського (середнього, старшого та вищого начальницького) складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197, затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260).

Відповідно до пунктів 1-2 розділу XXII Порядку № 260 одноразова грошова допомога військовослужбовцям після укладення ними першого контракту виплачується:

особам, які приймаються на посади рядового складу строком на 3 роки;

особам, які приймаються на посади сержантського і старшинського складу строком на 3 роки і більше;

особам, які приймаються на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу строком на 1 рік і більше;

особам, які підписали контракт строком на 5 років і більше, із числа військовослужбовців, призначених на посади осіб сержантського і старшинського складу, осіб офіцерського складу після закінчення вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти (підготовка яких здійснюється за державним замовленням), за умови вступу до виконання обов`язків за цими посадами.

Одноразова грошова допомога виплачується в таких розмірах:

особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;

особам сержантського і старшинського складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;

особам офіцерського складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.

Згідно абзацу першому пункту 3 розділу XXII Порядку № 260 виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця після набрання чинності першим контрактом, призначення на посаду та вступу до виконання обов`язків за посадою на підставі наказу командира.

Отже, для виплати одноразової грошової допомоги мають бути наявні три елементи: наявність контракту, наказу про виконання обов`язків за посадою і рапорт військовослужбовця. Виключення будь якого із зазначених трьох елементів унеможливлює правову можливість виплати одноразову грошову допомогу.

Суд дійшов висновку про відсутність рапорту позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги, що в свою чергу унеможливлює виплату такої допомоги. Більш того, відсутність/не звернення із рапортом до військової частини взагалі виключає наявність публічно-правового спору.

Отже, в даному випадку, для отримання одноразової грошової допомоги позивач мав би звернутись із відповідним рапортом, натомість, матеріали справи не містять жодної інформації про звернення позивача до відповідача, та більш того, відсутня відмова відповідача у нарахуванні одноразової грошової допомоги, які згідно наведеної норми Закону може бути оскаржена до суду. Тобто, суд констатує про відсутність наявності спору з приводу нарахування компенсації, оскільки позивач не надав докази звернення з такою заявою.

Звернення до суду є способом захисту не наявних суб`єктивних прав, а лише порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, а тому встановлена судом відсутність порушеного права та з огляду на передчасність звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні позові.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі №144/1883/15-а, від 01.07.2019 року у справі № 460/1019/16-а, від 08.11.2019 року у справі №157/1231/15-а, від 23.09.2020 року у справі №809/295/17, від 12.05.2021 року у справі №640/11938/20.

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2020 року в справі № 480/3105/19 дійшов висновку, що компенсація вартості за не отримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні статті 116 КЗпП України та застосування передбаченої статтею 117 КЗпП України відповідальності здійснюється у разі невиплати згаданої компенсації на день виключення особи зі списків особового складу військової частини.

В той же час судова палата зауважила, що умовою для виникнення обов`язку виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.

У постанові Верховного Суду №340/680/20 від 27.01.2021 року також зазначено, що незважаючи на вимоги пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Президентом України від 10.12.2008 року, обов`язку роботодавця при звільненні виплатити усі належні суми грошових коштів має передувати звернення із рапортом про виплату одноразової грошової допомоги. Суд наголошує, що факт звільнення з військової служби не може замінювати процедури нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

Принагідно суд зауважує, що не надає правової оцінки наявності самого права на отримання одноразової грошової допомоги та її суми, з огляду на те, що такий аналіз є передчасним.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права ОСОБА_1 через передчасність звернення до суду, а відтак, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Оскільки судом викладений висновок про відмову в задоволенні позову, тому розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК