Справа № 620/12349/23
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року Чернігів Справа № 620/12349/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо не призначення військово-лікарської експертизи на предмет встановлення причинного зв`язку захворювання між отриманим ОСОБА_1 у 1981 році захворюванням під час проходження ним військової служби із виниклим у зв`язку з цим у нього захворюванням ендокринної системи; зобов`язання Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України призначити військово-лікарську експертизу на предмет встановлення причинного зв`язку захворювання між отриманим ОСОБА_1 у 1981 році захворюванням під час проходження ним військової служби із виниклим у зв`язку з цим у нього захворюванням ендокринної системи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача було достатньо підстав для призначення експертизи, однак, ЦВЛК допустила протиправну бездіяльність, не призначила відповідну експертизу на предмет встановлення причинного зв`язку захворювання між отриманим позивачем у 1981 році захворюванням під час проходження військової служби із виниклим у зв`язку з цим захворюванням ендокринної системи.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що законних підстав для встановлення причинного зв`язку захворювання позивача на цукровий діабет та діагностованих у нього інших захворювань ендокринної системи, на які він хворіє з 2012 року, з проходженням ним військової служби у 1980-1982 роках не має.

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якій вказав, що доводи відповідача, який ігнорує наявні у позивача медичні документи, безпідставно не бажає призначити та провести військово-лікарську експертизу на предмет встановлення причинного зв`язку захворювання між отриманим ОСОБА_1 у 1981 році захворюванням під час проходження ним військової служби із виниклим у зв`язку з цим у нього захворюванням ендокринної системи, є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Вказує, що призначення та проведення відповідачем експертизи надало б відповідь про наявність або відсутність причинного зв`язку захворювань ОСОБА_1 .

Відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що ВЛК за результатами встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (травм, контузій або каліцтв) у колишніх військовослужбовців приймає одне з двох видів рішень, а саме постанову, яка оформлюється протоколом комісії, у випадку наявності підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (травм, контузій або каліцтв) у колишніх військовослужбовців з військовою службою та письмове роз`яснення, у випадку відсутності таких підстав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних Силах України з 17.05.1980 по 07.05.1982 (а.с. 10).

Згідно архівної довідки Філії центрального архіву (міністерства оборони російської федерації) від 10.01.2020 № 19/2/11452 ОСОБА_1 захворів 07.07.1981 та йому було поставлено діагноз: стан після перенесеного інфекційного гепатиту тяжкої форми. Згідно постанови військово-лікарської комісії захворювання, отримано внаслідок в період проходження військової служби (а.с. 7-9).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 009415 від 12.07.2022 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання (а.с. 12).

Відповідно до виписки № 7870 із медичної картки стаціонарного хворого від 03.05.2023 позивач хворіє на цукровий діабет з 2012 року (а.с. 13).

Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України на звернення позивача щодо встановлення причинного зв`язку його захворювань з проходженням військової служби було надано роз`яснення від 04.02.2021 № 248, в якому повідомлено позивачу, шо враховуючи те, що у наданих документах не прослідковується причинно-наслідковий зв`язок між захворюванням на інфекційний гепатит, що розвинулось у позивача під час проходженням військової служби та захворюванням ендокринної системи, опорно-рухового апарату, периферичної нервової системи, які були діагностовані після звільнення з військової служби, у ЦВЛК ЗС України не має правових підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань позивача з військовою службою (а.с. 17).

На повторне звернення позивача щодо встановлення причинного зв`язку його захворювань з проходженням військової служби відповідачем листом від 24.07.2023 № 598/7301 було повідомлено, що подібне звернення позивача у 2021 році розглядалось УВЛК ЗС України, надано роз`яснення від 04.02.2021 № 248 (а.с. 16).

Вважаючи, що відповідачем були порушені права позивача, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).

Згідно пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 1 розділу I Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія; ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України;

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України регулює глава 21 розділу II Положення № 402.

Згідно пункту 21.1 глави 21 розділу II Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно до пункту 21.3 глави 21 розділу II Положення № 402 причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення.

Виходячи із наведених норм, ЦВЛК за результатами встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у колишніх військовослужбовців приймає два види рішень, а саме, постанову, яка оформлюється протоколом комісії, у випадку наявності підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у колишніх військовослужбовців із проходженням військової служби та письмове роз`яснення, у випадку відсутності таких підстав.

З огляду на наведене, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що ЦВЛК за результатами розгляду звернення про встановлення причинного зв`язку захворювання повинна прийняти відповідну постанову.

Суд констатує той факт, що ЦВЛК за результатами розгляду звернення про встановлення причинного зв`язку захворювання з проходженням військової служби, мають право надавати письмові роз`яснення, у випадку, коли відсутні причини (підстави) для встановлення причинного зв`язку.

Суд зазначає, що надання оцінки стану здоров`я позивача та його діагнозам не входить до повноважень суду при вирішенні адміністративної справи.

Остаточне рішення про встановлення причинного зв`язку захворювання з проходженням військової служби приймається ЦВЛК.

Так, відповідно, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Більш того, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Так, за наслідками розгляду даної справи, судом не встановлено протиправності дій або наявності бездіяльності, а відтак позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо не призначення військово-лікарської експертизи на предмет встановлення причинного зв`язку захворювання між отриманим ОСОБА_1 у 1981 році захворюванням під час проходження ним військової служби із виниклим у зв`язку з цим у нього захворюванням ендокринної системи; зобов`язання Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України призначити військово-лікарську експертизу на предмет встановлення причинного зв`язку захворювання між отриманим ОСОБА_1 у 1981 році захворюванням під час проходження ним військової служби із виниклим у зв`язку з цим у нього захворюванням ендокринної системи є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.10.2023.

Суддя Наталія БАРГАМІНА