Справа № 460/18539/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2023 року м. Рівне №460/18539/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною відмову Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області про відмову у видачі ОСОБА_1 довідки встановленого зразка, додаток № 6 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 викладену у листі № 119 від 07.07.2023 року; 2) зобов`язати Вирівську сільську раду Сарненського району Рівненської області видати ОСОБА_1 довідку встановленого зразка, додаток №6 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551. Позовні вимоги обґрунтовує тим, позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу відповідної довідки для відновлення раніше виданого і в подальшому втраченого посвідчення потерпілого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії. Однак, йому було відмовлено, оскільки за даними погосподарських книг у позивача немає трьох років проживання в зоні радіаційного забруднення у період з 26.04.1986 по 01.01.1993. Позивач вважає рішення відповідача протиправним, позаяк ним надано всі документи, які підтверджують такий факт проживання. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому з посиланням на вимоги чинного законодавства заперечує проти позову. Свою позицію аргументує тим, що позивач не долучив до заяви докази. які підтверджують факт втрати посвідчення потерпілого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії. Крім того, чинним законодавством не передбачено у разі втрати посвідчення видачу нової довідки, згідно Порядку № 551 від 11.07.2018. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив у якій наводить тотожні за змістом позовної заяви доводи та аргументи.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якій підтримав позицію з підстав, викладених у відзиві.

Позовна заява надійшла до суду 02.08.2023.

Ухвалою суду від 07.08.2023 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 22.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд враховує наступне.

Як стверджує позивач, з дня свого народження постійно проживає в с. Кам`яне-Случанське, Сарненського району Рівненської області.

28.06.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати довідку про періоди його постійного проживання у с. Кам`яне-Случанське, Сарненського району Рівненської області за період з 26.04.1986 по 01.01.1993, для подальшого її подання до відповідного відділу Сарненської районної державної адміністрації для виготовлення дубліката раніше втраченого ним посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС третьої категорії. До вказаної заяви позивачем долучені наступні документи: копія довідки Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області № 2-1182 від 26.12.2022; копія архівної довідки Млинівського технолого-економічного фахового коледжу № 174 від 25.05.2023; оригінали письмових заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

07.07.2023 відповідач листом № 119 повідомив позивача про те, що відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551 чорнобильське посвідчення видається: особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 6). Оскільки згідно погосподарської книги № 2 за 1986-1990 роки та будинкової книги № 9 у позивача немає три роки проживання в даній зоні, Вирівська сільська рада немає підстав для видачі додатку № 6. Інші дані про проживання в селі Кам?яне-Случанське з 26.04.1986р. по 01.01.1993 року в погосподарських книгах та будинкових книгах Вирівської сільської ради відсутні.

Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796.

Положенням п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону № 796 визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях (ч. 3 ст. 15 Закону № 796).

Визначення процедури видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, встановлено Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 (далі Порядок № 551).

Пунктом 2 Порядку № 551 визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (категорія 3) серії Б зеленого кольору (п. 6 Порядку № 551).

Згідно із п. 11 Порядку № 551, посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються, зокрема, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 6).

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Рішення про відмову у видачі посвідчення може бути оскаржено у судовому порядку.

Приписами п. 11-1 Порядку № 551 вказано, що для отримання посвідчення особи подають заяви разом з необхідними документами, зазначеними у пункті 11 цього Порядку, до районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а в разі коли така послуга надається через центр надання адміністративних послуг, - до центрів надання адміністративних послуг.

Із наведених положень права слідує, що для отримання посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС вперше, слід дотриматися процедури, визначеної у п. 11, 11-1 Порядку № 551. А в разі позитивного вирішення питання щодо видачу посвідчення, приймається відповідне рішення.

Однак, як стверджує позивач, він звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки згідно Додатку 6 до Порядку № 551 для виготовлення дубліката раніше втраченого ним посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Отже, як слідує із тверджень позивача, останній раніше мав посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС третьої категорії, яке було згодом ним втрачено. Значить є і відповідне рішення уповноваженого органу щодо видачі такого посвідчення.

При цьому, алгоритм дій щодо видачі втраченого посвідчення, встановлений п. 12 Порядку № 551, в якому зазначено, що у разі втрати або зіпсування посвідчення замість нього видається повторне посвідчення на підставі раніше поданих документів, зазначених у пункті 11 цього Порядку, особистої заяви (із зазначенням номера та дати видачі посвідчення, поясненням обставин втрати або зіпсування) та опублікованого в пресі повідомлення про визнання посвідчення недійсним.

Такі посвідчення видаються уповноваженим органом за місцем проживання (реєстрації) особи. У верхньому лівому куті посвідчення ставиться штамп або напис чорним чорнилом: «Повторно. Видано замість посвідчення серії ... № ...».

Таким чином суд уважає, що у разі втрати посвідчення, позивач мав подати заяву із зазначенням номера та дати видачі посвідчення, поясненням обставин втрати та опублікованого в пресі повідомлення про визнання посвідчення недійсним. А вже видача повторного посвідчення здійснюється на підставі раніше поданих документів, зазначених у пункті 11 Порядку № 551.

В той же час, видача довідки згідно Додатку 6 до Порядку № 551 для видачі повторного посвідчення у зв`язку із його втратою, ні Законом № 796, ні Порядком № 551 не передбачено.

За наведених обставин у відповідача були відсутні правові підстави видавати довідку згідно Додатку 6 до Порядку № 551 для виготовлення дубліката раніше втраченого позивачем посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС третьої категорії.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач виконав процесуальний обов`язок доказування своєї позиції та довів правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, то позовні вимоги задоволенню не належать.

Правові підстави для відшкодування судового збору у порядку ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Вирівська сільська рада Сарненського району Рівненської області (вул. Центральна, 2-А, с. Вири, Сарненський район, Рівненська область, 34551, ЄДРПОУ/РНОКПП 04387705)

Суддя Т.О. Комшелюк