Справа № 580/5850/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року справа № 580/5850/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління державної міграційної служби України в Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №54844 від 17.11.2022 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 стосовно гр.Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що посвідка на тимчасове проживання позивача в Україні скасована на підставі рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 28.10.2022 №308 про заборону в`їзду позивачу в Україну. При цьому це рішення прийняте у зв`язку із несплатою штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення у розмірі 5 100 грн.

Позивач вказує, що вказаний штраф ним сплачений, а виконавче провадження закрито 12.07.2022, тобто до часу видачі йому посвідки на тимчасове проживання та прийняття рішення про заборону в`їзду позивачу в Україну.

Відтак, були відсутні законні підстави для прийняття рішення ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області №308 від 28.10.2022 про заборону в`їзду в Україну та рішення Управління державної міграційної служби України в Черкаській області №54844 від 17.11.2022 року про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 стосовно гр. Туркменістану ОСОБА_1 .

Ухвалою від 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановив відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

31.08.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказував, що підставою для прийняття спірного рішення була наявність діючого рішення ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області №308 від 28.10.2022 про заборону в`їзду позивачу в Україну. Тобто, станом на час прийняття спірного рішення була наявна підстава скасування позивачу посвідки на тимчасове проживання.

11.09.2023 позивач подав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відзив на позов не містить жодних обґрунтувань законності рішення про заборону в`їзду в Україну. Як зазначено у позовній заяві, громадянину Туркменістану ОСОБА_3 було видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 органом 7101, підстава видачі 04/14 (возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу). На даний час дружина позивача є вагітною, позивач планує подальше проживання своєї сім`ї на території України, а відтак, поновлення порушених прав є надзвичайно необхідним.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

08.12.2017 ОСОБА_4 прибув в Україну з метою навчання в Черкаському державному технологічному університеті.

01.03.2018 позивач документований посвідкою серії НОМЕР_2 на тимчасове проживання з терміном дії до 31.08.2019

20.05.2022 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області винесено постанову ПН МКМ 010522 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 5 100 грн. на громадянина Туркменістану ОСОБА_1 .

На підставі вказаної постанови 06.07.2022 Печерським ВДВС у м. Києві відкрито виконавче провадження №69337528 про стягнення з позивача 10200,00 грн.

Постановою Печерського ВДВС у м. Києві від 12.07.2022 виконавче провадження №69337528 закінчено у зв`язку із виконанням рішення у повному обсязі.

05.08.2022 громадянину Туркменістану ОСОБА_3 видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , підстава видачі 04/14 (возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу).

28.10.2022 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення №308 про заборону в`їзду в Україну гр. Туркменістану ОСОБА_3 на підставі абз.6 ч.1 ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у зв`язку з невиконанням постанови про накладення адміністративного стягнення.

17.11.2022 Управлінням державної міграційної служби України в Черкаській області прийнято рішення №54844 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 гр. Туркменістану ОСОБА_3 на підставі підп.5 п.63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №322.

Не погоджуючись із рішенням про скасування посвідки на тимчасове проживання, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України від 22 вересня 2011 року №3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі Закон №3773-VІ).

П.18 ч.1 ст.1 Закону №3773-VІ визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до ст.13 Закону №3773-VІ в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю;

якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи;

якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі;

якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні;

якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну;

якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі - особи), перебування яких на території України не дозволяється регламентується Інструкцією про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, від 17 грудня 2013 № 1235 (далі - Інструкція №1235).

Пунктами 3-6 Інструкції №1235, передбачено, що рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Постановою КМУ від 25 квітня 2018 року №322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі Порядок №322).

Відповідно до пункту 1 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Іноземцям та особам без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання, посвідка видається на період навчання, який визначається наказом закладу освіти про встановлення періодів навчання для іноземних студентів.

Згідно з підп.5 пункту 63 Порядку №322 посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну.

Рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування (п.64 Порядку №322).

Із аналізу наведених норм в контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що у разі, якщо під час перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, приймається рішення про заборону в`їзду в Україну, яке є підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання.

Як установлено судом, 08.12.2017 ОСОБА_4 прибув в Україну з метою навчання в Черкаському державному технологічному університеті.

01.03.2018 позивач документований посвідкою серії НОМЕР_2 на тимчасове проживання з терміном дії до 31.08.2019.

20.05.2022 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області винесено постанову ПН МКМ 010522 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 5100,00 грн. на громадянина Туркменістану ОСОБА_1 .

На підставі вказаної постанови 06.07.2022 Печерським ВДВС у м. Києві відкрито виконавче провадження №69337528 про стягнення з позивача 10200,00 грн.

Постановою Печерського ВДВС у м. Києві від 12.07.2022 виконавче провадження №69337528 закінчено у зв`язку із виконанням рішення у повному обсязі.

05.08.2022 громадянину Туркменістану ОСОБА_3 видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , підстава видачі 04/14 (возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу).

28.10.2022 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення №308 про заборону в`їзду в Україну гр. Туркменістану ОСОБА_3 на підставі абз.6 ч.1 ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у зв`язку з невиконанням постанови про накладення адміністративного стягнення.

17.11.2022 Управлінням державної міграційної служби України в Черкаській області прийнято рішення №54844 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 гр. Туркменістану ОСОБА_3 на підставі підп.5 п.63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №322.

З огляду на викладене, визначений постановою ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 20.05.2022 ПН МКМ 010522 про накладення адміністративного стягнення штраф сплачений позивачем до часу видачі йому довідки на тимчасове проживання в Україні та прийняття рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 28.10.2022 №308 про заборону в`їзду позивачу в Україну.

Отже, підстави які зумовили заборону в`їзду позивачу в Україну відпали до часу прийняття рішення про таку заборону.

При цьому, ні порядок, ні процедура відкликання органами ДМС України доручення щодо заборони в`їзду іноземців в Україну не врегульовані.

Суд акцентує увагу, що рішенням Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" визначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Тобто, з метою дотримання принципу верховенства права суб`єкти владних повноважень, у тому числі колегіальні, приймаючи рішення владно-управлінського характеру, мають належним чином його мотивувати. Мотивація прийняття рішення суб`єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій має оцінюватися судом при здійсненні контролю за виконанням судових рішень.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 10 пункту 61 Порядку №322, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну.

Тобто, в разі дійсної наявності незакінченого виконавчого провадження стосовно позивача на момент оформлення йому посвідки на тимчасове проживання, у її видачі мало б бути відмовлено.

Суд зазначає, що право на законне проживання в Україні охоплюється статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з положеннями статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав кожна людина зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Отже, першою умовою виправданості втручання у права, гарантовані статтями 8-10 Конвенції, є те, що воно має бути передбачене законом.

За таких обставин, беручи до увагу сплату штрафу до часу видачі позивачу посвідки на тимчасове проживання та рішення про заборону в`їзду позивачу в Україну, суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача №54844 від 17.11.2022 про скасування позивачу посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Управління державної міграційної служби України в Черкаській області від 17.11.2022 №54844 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 громадянину Туркменістану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, б-р Шевченка, буд.117, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ