Справа № 734/2750/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Чернігів Справа № 734/2750/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа Військової частини НОМЕР_1 Військова частина НОМЕР_2
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.12.2022 звернувся до суду з позовом до Житлової комісії Деснянського гарнізону в особі Остерської квартирно-експлуатаційної частини про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку, оформлене протоколом №1 від 28.09.2005, зобов`язання поновити на квартирному обліку з 27.07.2001.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказує на те, що його з 28.09.2005 було знято з квартирного обліку, на якому позивач перебував з 09.11.2001, в зв`язку із забезпеченням житлом Міністерства оборони згідно норми. Водночас, такі дії вважає протиправними, оскільки житлом він не був забезпечений, позаяк житло, надане позивачеві є відомчим та належить до житлового фонду МОУ, приватизації не підлягає. Враховуючи вимоги чинного законодавства вважає, що з житлового обліку відповідач зняв його протиправно, чим порушив його права та інтереси, як військовослужбовця.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.02.2023 справу №734/2750/22 за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Деснянського гарнізону в особі Остерської квартирно-експлуатаційної частини смт Десна Чернігівського району Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку, зобов`язання поновити на квартирному обліку передано на розгляд Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.07.2023 позовна заява залишена без руху.

На виконання вказаної ухвали представником позивача подано клопотання про заміну відповідача у справі на належного - Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОК НОМЕР_3 ).

Ухвалою суду від 03.08.2023 замінено відповідача - Житлову комісію Деснянського гарнізону в особі Остерської квартирно-експлуатаційної частини на належного відповідача - Військову частину НОМЕР_1 .

Від відповідача військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив, в якому останній із позовними вимогами не погодився та в їх задоволенні просив відмовити, зважаючи на те, що згідно із довідкою Остерської квартирно-експлуатаційної частини (району) від 25.08.2023 №133 квартира АДРЕСА_2 (загальна площа - 51,5 м2, житлова площа 31,3 м2) постійна та належить до житлового фонду Міністерства оборони України. Відповідно до пункту 13 наказу МОУ від 03.02.1995 №20 військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення. Таким чином, позивач, на час виключення його з квартирного обліку, був забезпечений житловим приміщенням та відповідно до діючого законодавства знятий з квартирного обліку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та згідно з протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_4 № 7 від 28.07.2001 позивача зараховано на квартирний облік з 27.07.2001, зі складом сім`ї 1 особа, відповідно до пп. 6 п. 13 Правил обліку громадян. (а.с. 13).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки №749 від 29.11.2001 ОСОБА_1 зареєстрований в смт Десна в гуртожитку з 26.09.2001 (а.с. 20).

Згідно із протоколом засідання гарнізонної житлової комісії № 8 від 28.09.2005 ОСОБА_1 знято з обліку в зв`язку з отриманням житла в гарнізоні (а.с. 94-99).

Довідкою Остерської квартирно-експлуатаційної частини району від 26.07.2022 №104 підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_3 та житло за даною адресою відомче, належить до житлового фонду Міністерства оборони України і приватизації не підлягає (а.с. 10).

Вважаючи протиправним зняття з квартирного обліку, позивач звернувся до суду за захистом свої прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно із статтею 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону № 2011-ХІІ).

Частина 1 статті 12 Закону № 2011-ХІІ, в редакції, чинній на момент постановки на облік позивача, передбачала, що військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України (5464-10).

До одержання постійного жилого приміщення військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, надаються службові жилі приміщення. У разі відсутності такого житла військова частина зобов`язана тимчасово орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) ним жилого приміщення на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У той же час, згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 24 червня 2004 року N 1865-IV військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством.

Так, станом на момент постановки позивача на житловий облік, діяло Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 3 лютого 1995 р. N 20, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1995 р. за N 43/579 (далі Положення №20).

Пункт 5 Положення №20 встановлював, що забезпечення військовослужбовців, працівників (невійськовослужбовців) житлом за рахунок фондів Міністерства оборони України здійснюється шляхом: власного житлового будівництва; пайової участі у житловому будівництві з виконавчими комітетами Рад народних депутатів, підприємствами і організаціями; кооперативного та індивідуального житлового будівництва; придбання житла; будівництва житла за кошти інвесторів.

Військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення;

при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт;

при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження;

при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік (п. 13 Положення №20).

Відповідно до п. 14 жилі приміщення військовослужбовцям надаються за рішенням житлової комісії військової частини, погодженим з начальником квартирно-експлуатаційної частини району.

Надання житла військовослужбовцям провадиться після здачі ними жилої площі, яку вони займали за попереднім місцем служби (навчання), крім випадків, коли там залишилися проживати повнолітні члени їх сім`ї. Рішення про надання жилого приміщення може бути переглянуто до видачі ордера, якщо з`ясуються обставини, які не були раніше відомі і могли вплинути на зазначене рішення (п. 24, 25 Положення №20).

Як встановлено судом ОСОБА_1 поставлений на житлову чергу у 2001 році зі складом сім`ї 1 особа, проживаючи на той час в гуртожитку. Підстава для постановки на облік була вказана пп. 6 п. 13 Правил обліку громадян.

Згідно із пп. 6 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470 на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають у гуртожитках.

Частина 1 ст. 40 Житлового кодексу передбачає, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Із довідки Остерської КЕЧ встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в житловому приміщенні в АДРЕСА_3 , яке належить до житлового фонду Міністерства оборони України та є відомчим житлом (а.с. 10). Крім того, у вказаному житловому приміщенні зареєстровані члени сім`ї позивача, а саме, колишня дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Слід зазначити, що із рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 17.12.2021 вбачається, що шлюб із ОСОБА_2 позивач уклав 22.10.2005 (а.с. 25-27), а з квартирного обліку останнього знято 28.09.2005 (а.с.94-99).

Відповідачем до відзиву долучено довідку Остерської КЕЧ від 25.08.2023 №133, згідно із якою квартира АДРЕСА_2 постійна та належить до житлового фонду Міністерства оборони України (а.с. 136).

Таким чином, судом встановлено, що позивача після закінчення Харківського інституту танкових військ, де ОСОБА_1 на квартирному обліку не перебував та житловою площею не забезпечувався (а.с. 16), в зв`язку з поселенням останнього до гуртожитку (а.с. 20), 27.07.2001 було постановлено в чергу військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов в житловій комісії військової частини НОМЕР_4 . З огляду на довідки про зареєстроване місце проживання військовослужбовця ОСОБА_1 , останньому надане житло квартира загальною площею 51,5 м.кв., житлової площі 31,3 м.кв. в АДРЕСА_3 . Після цього, 28.09.2005 на засіданні гарнізонної житлової комісії вирішено зняти з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов ОСОБА_1 , як такого, що отримав жиле приміщення за рахунок фонду Міністерства оборони України, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення.

Суд критично ставиться до посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 на даний час має більше 20 років вислуги військової служби, оскільки спірні правовідносини виникли в 2005 році (зняття з обліку позивача 28.09.2005), а тому вирішенню підлягає правомірність прийнятого рішення про зняття з житлової черги військовослужбовця, враховуючи умови, що існували на час прийняття такого рішення.

Також не може враховуватись і законодавство, що не було чинним на час прийняття спірного рішення.

На момент виключення з чергу потребуючих поліпшення житлових умов, ОСОБА_1 не проживав в гуртожитку, а був забезпечений житловим приміщенням, відповідно до встановлених норм, оскільки склад сім`ї останнього не змінився, позаяк шлюб із ОСОБА_2 укладений 22.10.2005, тобто після прийнятого рішення комісії.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Третя особа: Військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Дата складення повного рішення суду - 23.10.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб