Справа № 600/3379/23-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/3379/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" в натурі (на місцевості);

- зобов`язати Вікнянську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками на місцевості.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що в ході моніторингу використання земельних ділянок природно-заповідного фонду Чернівецької області прокуратурою виявлено факти порушення законодавства в сфері охорони таких об`єктів.

Зазначив, що необхідність звернення до суду з даним позовом обумовлена наміром захисту інтересів держави у сфері забезпечення режиму охорони та використання об`єкта природно-заповідного фонду, що пов`язано з необхідністю чіткого визначення меж такого об`єкту, оскільки невиконання відповідачем вимог законодавства у цій сфері тривалий час залишається без уваги та реагування з боку держави в особі уповноважених органів.

2. Відповідач правом передбаченим ст. 162 КАС України на подання відзиву не скористався.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Згідно Реєстру територій та об`єктів природно - заповідного фонду, затвердженого рішенням ХХІІ сесії Чернівецької обласної ради від 24.09.2008 № 230-22/08, Геологічна пам`ятка природи місцевого значення "Онутська стінка", становить загальну площу 24 га, розташована на околиці села Онут Заставнівського району Чернівецької області (згідно з попереднім адміністративним розподілом), відповідно до рішення 18 сесії Чернівецької облради народних депутатів ХХІ скликання від 21 грудня 1993 року.

2. Відповідно до Паспорту № 26/129, пам`ятка природи місцевого значення розташованого на крутому західному березі річки Дністер, на північ від села Онут, покрита лісом із дерев змішаної породи, тут зростає цілий ряд рідкісної лісової трав`янистої рослинності, частина з яких занесена до Червоної книги України. Об`єкт має наукове і пізнавальне значення, як геологічна пам`ятка. Об`єкт природно заповідного фонду переданий під охоронне зобов`язання Онутській сільській раді.

3. На виконання вимог ст.53 Закону України "Про природно - заповідний фонд України" 21.01.2008 року Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області було видане Онутській сільській раді охоронне зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка".

4. Згідно охоронного зобов`язання та зобов`язання землекористувача, Онутська сільська рада дала згоду на взяття під охорону зазначеного об`єкту природно - заповідного фонду та дотримання режиму його заповідності.

5. Відповідно до листа Вікнянської сільської ради від 26.12.2022 технічна документація із землеустрою на територію об`єкту природно - заповідного фонду із винесенням меж в натурі не виготовлялась.

6. Згідно з інформацією Головного Держгеокадастру у Чернівецькій області від 15.08.2022 № 10-24-0.3-1375/2-22, документація із землеустрою щодо встановлення меж Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" в управління не надходила.

7. Листом обласної прокуратури №12-2288вих.-22 від 21.07.2022 року повідомлено Чернівецьку обласну державну адміністрацію про виявлені факти недотримання вимог закону та охоронних зобов`язань щодо Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" та виконано запит про наявні документи на зазначений природоохоронний об`єкт.

8. Управлінням екології та природних ресурсів Чернівецької ОДА листом від 01.08.2022 № 04/592, надано копії наявних документів щодо об`єкту ПЗФ (охоронного зобов`язання та зобов`язання землекористувача, плану об`єкту).

9. Також судом встановлено, що обласною прокуратурою листами № 12-371 вих-21 від 13.03.2023 повідомлено Державну екологічну інспекцію Карпатського округу про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства та з`ясовано питання щодо реалізації наданих законом повноважень у сфері використання об`єкту природно - заповідного фонду, проведених та запланованих перевірок, намірів на відповідне судове реагування.

10. Державною екологічною інспекцією Карпатського округу листами № 03-17/3187 від 02.12.2022 та №03.5-13/965 від 20.03.2023 повідомлено, що заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства щодо геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" не здійснювались, заходи реагування щодо відсутності меж пам`ятки природи, винесених в натуру, не вживалися та не заплановані.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1.Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

2.Відповідно до вимог частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

3.Частинами 3, 4 та 5 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

4. Згідно з матеріалами справи прокурор, звертаючись до суду із цим позовом в інтересах держави, набув статусу позивача, оскільки у даному випадку орган, уповноважений звертатися до суду з позовом до Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльність щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" в натурі (на місцевості), відсутній.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до пункту 1 абзацу 5 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом.

5.Частиною 1 статті 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25 червня 1991 року, №1264-ХІІ (далі Закон №1264-ХІІ) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Згідно зі статтею 5 Закону №1264-ХІІ, державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Пунктом і частини 1 статті 19 Закону №1264-ХІІ передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Згідно частини 2 статті 61 Закону №1264-ХІІ до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.

6. Відповідно до частин 2, 3 статті 2 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (далі ЗК України) суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно з пунктом в частини 1 статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Пунктами д, к частини 1 статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 43 Земельного Кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 ЗК України).

Згідно з частиною 1 статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини 7 статті 79-1 Земельного Кодексу України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Частиною 8 статті 79 Земельного Кодексу України передбачено, що у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

7. Згідно з частиною 4 статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" №2456-ХІІ від 16 червня 1992 року (далі Закон №2456-ХІІ) межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Частиною 3 статті 26 Закону №2456-ХІІ передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до частини третьої статті 60 Закону №2456-ХІІ органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 року №858-IV (далі Закон №858-IV) під проектом землеустрою розуміють сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно- територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико- культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Відповідно до статті 19 Закону №858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.

Згідно зі статтею 20 Закону №858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Статтею 22 цього ж Закону передбачено, що підставою для здійснення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно із статтею 25 Закону №858-IV одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Статтею 47 Закону №858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

8. Таким чином, природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

Наведене убезпечує від використання землі на території природно-заповідного фонду (в тому числі заказника) не за цільовим призначенням та запобігає її протиправному привласненню.

Отже, оскільки відносно Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" станом на день звернення до суду з цим позовом не вжито належних заходів щодо організації проведення робіт із винесення його меж та закріплення їх в натурі (на місцевості), що підтверджується матеріалами справи, відтак суд погоджується із доводами позову про ймовірність використання цієї території за нецільовим призначенням, що суперечить природоохоронному законодавству.

У зв`язку із наведеним, а також враховуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний вчинити дії щодо організації проведення робіт із винесення меж Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками на місцевості.

9. З огляду на встановлені судом обставини під час судового розгляду справи, положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до переконання, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками на місцевості. Отже, суд зобов`язує відповідача вчинити відповідні дії.

10.Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Станом на час розгляду справи доказів вчинення дій, спрямованих на організацію проведення робіт із винесення меж Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками на місцевості, до суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1.Відповідно до вимог статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

2. Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" в натурі (на місцевості).

3.Зобов`язати Вікнянську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж Геологічної пам`ятки природи місцевого значення "Онутська стінка" в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками на місцевості.

4. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу (вул. Кордуби, 21-А, м. Чернівці, 58001, ).

Відповідач - Вікнянська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області (вул. Головна, 80, с. Вікно, Чернівецький район, Чернівецька область, 59433, код ЄДРПО: 04418570).

Суддя О.В. Боднарюк