Справа № 343/2363/23
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2363/23
Провадження №: 2-а/0343/65/23
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головючого суддi Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Максимович В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області адміністративну справу № 343/2363/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом (а.с. 1-4), в якому просить скасувати постанову серії БАД №227685 від 16.09.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, винесену ПОГ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області Тряском Б.В., а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком та накладено стягнення у виді штрафу. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на таке: ПДР України він не порушував, а тому його безпідставно було зупинено; про те, що в керованому ним автомобілі не освітлюється номерний знак він не знав та не міг цього передбачити; в оскаржуваній постанові не зазначено чи можливо чітко визначити символи або буквено числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів без підсвітки; поліцейським не було дотримано процедуру розгляду справи, зокрема, йому не було роз`яснено його права та не забезпечено можливості їх реалізації; йому не було роз`яснено об`єктивну сторону вчиненого ним правопорушення, а зміст адмінправопорушення зазначеного у постанові є йому незрозумілим; йому не було надано можливість усунути на місці технічну несправність автомобіля.

У зв`язку із вищенаведеним, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Від представниці відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області надійшов відзив на позов (а.с. 20-22), в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 16.09.2023 о 01.27 год у АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом з номерним знаком, який був неосвітлений в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9. в ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Поліцейським було належним чином проведено розгляд справи та правомірно винесено оскаржувану постанову. Таким чином, дана постанова є законною та такою, що винесена на підставі належних та достатніх доказів, а позиція позивача ОСОБА_1 є спрямованою на ухилення від адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представниця відповідача Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомленою належним чином про місце, дату і час розгляду справи, причин неявки не повідомила, будь-яких заяв та клопотань з даного приводу до суду не подавала.

Спір між сторонами не вирішений.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду.

17 жовтня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позову.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №227685 від 16.09.2023 (а.с. 6), 16.09.2023 о 01.27 год в м. Долина по вул. Обліски, 139, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «GMS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номерним знаком, який був неосвітлений в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9. в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

З оглянутого диску із відеозаписами (а.с. 24), який долучено до матеріалів відзиву, судом встановлено, як працівники поліції підійшли до керованого позивачем автомобіля, належним чином представились, роз`яснили причину зупинки, а саме те, що ОСОБА_1 керує автомобілем з неосвітленим номерним знаком. На що позивачем ОСОБА_1 зазначено, що лампочка могла перегоріти по дорозі. Працівником поліції було належним чином проведено розгляд справи, в тому числі, роз`яснено позивачеві ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після чого, було винесено оскаржувану постанову, ознайомлено позивача з її змістом та вручено йому копію такої.

Таким чином між сторонами виник спір відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача та наявності чи відсутності підстав для її скасування.

ІV. Оцінка суду:

заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно із ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша і друга статті 121-3 КУпАП).

Повертаючись до обставин справи, стосовно суті винесеної постанови серії БАД №227685 від 16.09.2023 суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюється ПДР.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.9. в ПДР України, водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, з неосвітленим (у темну пору доби) номерним знаком.

Частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Виходячи із змісту п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд звертає увагу, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як уже зазначалось вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Поліцейський, як посадова особа правоохоронного органу, наділений повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності та у своїй діяльності має керуватися виключно законом і діяти відповідно до нього.

Положеннями ст. 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

На підтвердження правомірності винесеної постанови представницею відповідача надано відеозапис із нагрудної камери поліцейського, який є безперервним та повним. Із даних цього відеозапису, судом встановлено, що справді у керованого позивачем ОСОБА_1 не освітлюється номерний знак, поліцейським у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, проведено належним чином розгляд справи та законно винесену оскаржувану постанову.

При цьому, суд відхиляє за безпідставністю доводи позивача ОСОБА_1 про його безпідставну зупинку, оскільки такі повністю спростовані матеріалами справи. Так, поліцейським було зупинено керований позивачем автомобіль у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки в нього була інформація про причетність позивача до вчинення адміністартивного правопорушення. І в ході розгляду справи поліцейським було встановлено, що позивач ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Щодо доводів позивача в частині того, що він не знав та не міг знати про те, що у керованому ним автомобілі не освітлюється номерний знак і йому не було надано можливості усунути цю технічну несправність на місці, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2.3. а ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Однак, вочевидь, позивачем ОСОБА_1 не було дотримано даної вимоги ПДР України.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача про намагання усунення вказаної несправності на місці, оскільки жодних дій ним для цього вчинено не було. І хоча вищевказане твердження позивача ґрунтується на вимогах п. 31.5 ПДР, де зазначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил (в тому числі освітлення номерного знака), водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, однак це не звільняє його від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні погодився та визнав факт того, що у керованому ним автомобілі не освітлювався номерний знак.

Жодних пояснень з цього приводу поліцейським до винесення оскаржуваної постанови позивач не надавав, лише стверджував, що зараз усуне цю несправність.

Більше того, з відеозапису вбачається, що до винесення поліцейським оскаржуваної постанови, позивач не надавав жодних пояснень про те, чи перед виїздом він перевіряв технічний стан автомобіля, а відтак, неспроможними є його доводи про те, що він пояснював поліцейським, що в той час як він розпочинав рух і безпосередньо перед початком руху, жодних несправностей в освітлювальних приладах автомобіля не було, в тому числі освітлювався номерний знак.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено чи можливо чітко визначити символи або буквено числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів без підсвітки, оскільки об`єктивна сторона ч. 1 ст. 121-3 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком і відстань при цьому не має жодного значення.

Щодо доводів позивача ОСОБА_1 в частині того, що поліцейським не було роз`яснено його прав та не забезпечено можливості скористатись ними, то такі повністю спростовані відеозаписом оглянутим в судовому засіданні, з якого вбачається, що при роз`яснені позивачу його прав та обов`язків визначених чинним законодавством, останній та пасажир його автомобіля, постійно перебивали поліцейського, пасажир автомобіля позивача нецензурно висловлювався. Більше того, сам позивач ОСОБА_1 при роз`яснені йому поліцейським прав та обов`язків, не слухав працівника поліції, зазначивши, що: «він добре знає свої права та вимагатиме від поліцейського їх дотримання».

Отже, врахувуючи вищевикладене, беручи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо - транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить переконання, що відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а тому оскаржувана постанова винесена правомірно та скасуванню не підлягає.

За таких обставин у задоволенні пред`явленого позов слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Загальної декларації прав людини, ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 9, 20, 72, 73-77, 90 КАС України, ст. 7, 9-11, 33, 121-3, 222, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 243, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

у задовленні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано - Франківській області, місцезнаходження м. Івано - Франківськ, вул. Української Перемоги, 15, .

Рішення суду складено в повному обсязі 24 жовтня 2023 року.

Суддя Долинського районного суду І.М.Андрусів