Справа № 580/8581/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року справа № 580/8581/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неврахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за періоди роботи в РФ згідно довідок № 9 від 02.02.2012 року, № 1 від 21.06.2010 року, № 82 від 03.02.2012 року, № 75 від 14.10.2014 року, № 74 від 14.10.2014 року, № 133 від 03.10.2014 року, № 20 від 18.03.2016 року та № 32 від 18.04.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з врахуванням заробітної плати підтвердженої довідками № 9 від 02.02.2012 року, № 1 від 21.06.2010 року, № 82 від 03.02.2012 року, № 75 від 14.10.2014 року, № 74 від 14.10.2014 року, № 133 від 03.10.2014 року, № 20 від 18.03.2016 року та № 32 від 18.04.2016 року починаючи з дати її призначення, а саме з 10 вересня 2022 року та провести виплату недорахованих сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що на виконання рішення суду від 01 червня 2023 року у адміністративній справі № 580/491/23 відповідач-2 призначив позивачці пенсію за віком з 10 вересня 2022 року, однак при обчисленні пенсії не зарахував заробітну плату, яка підтверджена довідками № 9 від 02.02.2012 року, № 1 від 21.06.2010 року, № 82 від 03.02.2012 року, № 75 від 14.10.2014 року, № 74 від 14.10.2014 року, № 133 від 03.10.2014 року, № 20 від 18.03.2016 року та № 32 від 18.04.2016 року. Позивачка зазначає, що неврахування заробітної плати згідно вказаних довідок значно знижує коефіцієнт заробітку та негативно впливає на розмір її пенсії.

Ухвалою від 22.09.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.10.2023 відповідач-1 подав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач невірно визначив відповідача щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, оскільки судовим рішенням у справі № 580/491/23 саме на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області покладено зобов`язання щодо зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи та призначення пенсії позивачу, відтак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області жодних неправомірних дій та порушень прав позивача не вчинялося. Крім того, представник відповідача-1 вказав, що за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків. Звернув увагу, що органи Пенсійного фонду України на даний час не має змоги направити запит до пенсійного фонду російської федерації щодо отримання відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку позивачки, оскільки установа знаходиться на території російської федерації з яким припинено поштовий обіг. Крім того, зазначив, що відповідно до постанови КМУ від 29.11.2022 № 1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення Україна вийшла із вказаної Угоди, у зв`язку із чим вважає, що наразі відсутні законодавчі підстави для перерахунку позивачці пенсії з врахуванням заробітної плати підтвердженої довідками № 9 від 02.02.2012, № 1 від 21.06.2010, № 82 від 03.02.2012, № 75 від 14.10.2014, № 74 від 14.10.2014, № 133 від 03.10.2014, № 20 від 18.03.2016 та № 32 від 18.04.2016.

11.10.2023 відповідач-2 подав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що у зв`язку із виходом України та російської федерації із Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, заробітна плата (дохід) зараховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах визначених ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, при цьому у територіальних органів Пенсійного фонду України відсутні законні підстави для зарахування спірних довідок, оскільки у них зазначена заробітна плата за періоди страхового стажу, набутого не на території України. Також звернув увагу, що наданими документами не підтверджується сплата страхових внесків за ОСОБА_1 , а у довідці про заробітну плату для нарахування пенсії від 02.02.2012 року № 9 зазначено, що за період з 2007 по 2010 за позивачку не сплачувалися страхові внески в пенсійний фонд рф.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд засував, що у рішенні від 01.06.2023 у справі № 580/491/23 Черкаський окружний адміністративний суд встановив, що 20.10.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком. Станом на момент звернення із заявою вік позивачки становив 60 років.

До заяви про призначення пенсії від 20.10.2022 відповідачу надано документи, що підтверджують її періоди роботи на території Російської Федерації з 2007 по 2011 роки в ЗАТ ХК Буденергосервіс, з 2012 по 2014 роки в ВАТ Транссигналбуд та з 2015 по 2016 в ВАТ СК Регіон, а саме: трудова книжка НОМЕР_1 та вкладиш в трудову книжку НОМЕР_2 , довідка від 02.02.2012 № 9 про заробітну плату за періоди 2007 - 2009 роки, довідка про доходи фізичної особи за 2010 рік від 21.06.2010 № 1, довідка про доходи фізичної особи за 2011 рік від 03.02.2012 № 82, довідка про доходи фізичної особи за 2012 рік від 14.10.2014 № 75, довідка про доходи фізичної особи за 2013 рік від 14.10.2014 № 74, довідка про доходи фізичної особи за 2014 рік від 03.10.2014 № 133, довідка про доходи фізичної особи за 2015 рік від 18.03.2016 № 20, довідка про доходи фізичної особи за 2016 від 18.04.2016 № 32.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.10.2022 № 82, що прийняте в порядку екстериторіальності, позивачці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу. У рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 25 років 10 місяців та 12 днів, що не достатньо для призначення пенсії у віці 60 років. Додатково повідомлено про відсутність підстав для зарахування періодів стажу набутого з 2007 по 2016 роки в Російській Федерації з мотивів відсутності у позивачів інформації, щодо сплати страхових внесків до Пенсійного Фонду.

За наслідками розгляду справи № 580/491/23 Черкаський окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.10.2022 №82 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на підприємствах, розташованих на території Російської Федерації з 09.01.2007 по 19.10.2007, з 22.10.2007 по 19.10.2008, з 21.10.2008 по 31.12.2008, з 01.03.2009 по 08.09.2009, з 28.09.2009 по 31.01.2010, з 01.05.2010 по 21.06.2010, з 16.05.2011 по 30.11.2011, з 06.03.2012 по 31.05.2013, з 01.01.2014 по 30.09.2014, з 12.08.2015 по 18.04.2016. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 10 вересня 2022 року.

На виконання вказаного рішення суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначило пенсію за віком, зарахувавши вищевказані періоди до страхового стажу позивачки. Разом з тим, відповідно до алгоритму розрахунку (а.с. 37-40) відповідач-2 не врахував за ці періоди заробітну плату позивачки відповідно до довідки від 02.02.2012 № 9 про заробітну плату за періоди 2007 - 2009 роки, довідки про доходи фізичної особи за 2010 рік від 21.06.2010 № 1, довідки про доходи фізичної особи за 2011 рік від 03.02.2012 № 82, довідки про доходи фізичної особи за 2012 рік від 14.10.2014 № 75, довідки про доходи фізичної особи за 2013 рік від 14.10.2014 № 74, довідки про доходи фізичної особи за 2014 рік від 03.10.2014 № 133, довідки про доходи фізичної особи за 2015 рік від 18.03.2016 № 20, довідки про доходи фізичної особи за 2016 від 18.04.2016 № 32 та обрахував заробітну плати позивачки за періоди роботи в російській федерації нулями.

Дії відповідача-2 щодо неврахування при обчисленні пенсії заробітної плати, яка підтверджена відповідними довідками, позивачка вважає протиправними, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернулась до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

13.03.1992 набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода), відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 6 Угоди (у редакції чинній у період працевлаштування позивачки у рф), для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що при обчисленні пенсії враховується заробітна плата отримана працівником у періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Суд врахував, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2023 у справі № 580/491/23, яке набрало законної сили 04.07.2023, підтверджене право позивачки на зарахування до страхового стажу періодів роботи на підприємствах, розташованих на території російської федерації з 09.01.2007 по 19.10.2007, з 22.10.2007 по 19.10.2008, з 21.10.2008 по 31.12.2008, з 01.03.2009 по 08.09.2009, з 28.09.2009 по 31.01.2010, з 01.05.2010 по 21.06.2010, з 16.05.2011 по 30.11.2011, з 06.03.2012 по 31.05.2013, з 01.01.2014 по 30.09.2014, з 12.08.2015 по 18.04.2016. Суд також врахував, що на виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначило пенсію за віком, зарахувавши вищевказані періоди до страхового стажу позивачки.

Разом з тим, як вище встановив суд, відповідно до алгоритму розрахунку (а.с. 37-40) відповідач-2 не врахував за вищевказані періоди заробітну плату позивачки відповідно до довідки від 02.02.2012 № 9 про заробітну плату за періоди 2007 - 2009 роки, довідки про доходи фізичної особи за 2010 рік від 21.06.2010 № 1, довідки про доходи фізичної особи за 2011 рік від 03.02.2012 № 82, довідки про доходи фізичної особи за 2012 рік від 14.10.2014 № 75, довідки про доходи фізичної особи за 2013 рік від 14.10.2014 № 74, довідки про доходи фізичної особи за 2014 рік від 03.10.2014 № 133, довідки про доходи фізичної особи за 2015 рік від 18.03.2016 № 20, довідки про доходи фізичної особи за 2016 від 18.04.2016 № 32 та обрахував нулями заробітну плати позивачки за періоди роботи в російській федерації.

Оцінюючи такі дії відповідача-2, суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 6 Угоди заробітна плата за вказані періоди роботи позивачки в рф, які зараховано до її страхового стажу, має бути врахована під час обчислення пенсії позивачки. Суд врахував, що вказані довідки скріплені підписами посадових осіб та печатками роботодавця та не викликають сумнівів у їх достовірності. В свою чергу неможливість органами Пенсійного фонду України звернутись до органів Пенсійного фонду російської федерації для отримання відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку позивачки не може слугувати підставою для не врахування сум заробітку під час обчислення пенсії, оскільки зарахувавши відповідні періоди роботи в рф до страхового стажу відповідач-2 мав також врахувати відомості про розміри заробітної плати в силу прямих приписів ч. 3 ст. 6 Угоди.

Посилання позивачів щодо не підтвердженості наявними документами обставини сплати страхових внесків за позивачку суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини стосуються підстав для зарахування періодів роботи до страхового стажу, що в свою чергу слугували предметом перевірки судом у справі у справі № 580/491/23.

Доводи відповідачів щодо неможливості перерахунку пенсії позивачки з урахуванням відомостей про заробітну плату згідно вищевказаних довідок з огляду на прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови від 29.11.2022 № 1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказана Постанова КМУ набрала чинності лише 02.12.2022, натомість у період роботи позивачки вказана Угода була чинною та передбачала право на обчислення пенсії із заробітної плати, отриманої за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. При цьому суд зазначає, що за наявності чинних у період роботи позивачки положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивачка не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у врахуванні сум заробітної плати під час обчислення пенсії.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 360/4129/20 суд вважає необґрунтованими, оскільки висновки у ній сформовані Верховним Судом за інших фактичних обставин справи (у справі, що розглядається періоди роботи зараховані до страхового стажу позивачки) у зв`язку із чим не можуть бути враховані під час ухвалення рішення у даній справі.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про протиправність бездіяльності відповідача-2 щодо неврахування під час обчислення пенсії позивачки відомостей про її заробітну плату за періоди роботи в рф згідно поданих довідок.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (як орган у якому позивачка перебуває на пенсійному обліку та який здійснює нарахування та виплату пенсії) здійснити позивачці з 10.09.2022 (дати призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії з врахуванням заробітної плати згідно з довідками № 9 від 02.02.2012, № 1 від 21.06.2010, № 82 від 03.02.2012, № 75 від 14.10.2014, № 74 від 14.10.2014, № 133 від 03.10.2014, № 20 від 18.03.2016 та № 32 від 18.04.2016.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів-1 та 2 у рівних частинах.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неврахування під час обчислення пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за періоди роботи в російській федерації згідно довідок № 9 від 02.02.2012, № 1 від 21.06.2010, № 82 від 03.02.2012, № 75 від 14.10.2014, № 74 від 14.10.2014, № 133 від 03.10.2014, № 20 від 18.03.2016 та № 32 від 18.04.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 10 вересня 2022 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09 липня 2003 року з урахуванням відомостей про заробітну плату у довідках № 9 від 02.02.2012, № 1 від 21.06.2010, № 82 від 03.02.2012, № 75 від 14.10.2014, № 74 від 14.10.2014, № 133 від 03.10.2014, № 20 від 18.03.2016 та № 32 від 18.04.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн 44 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн 44 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

2) відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, );

3) відповідач-2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 23.10.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК