Справа № 398/1178/22
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1178/22
Провадження №: 2-а/398/42/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" серпня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Нероди Л.М.

за участю секретаря - Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Микитюк Карини Олександрівни та Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача 1: інспектора СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, лейтенанта поліції Микитюк Катерини Олександрівни та відповідача 2: Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з вимогою скасувати повністю постанову серія БАБ №053128 від 01.05.2022 року у справі про адміністративне правопорушення винесену відповідачем, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.05.2022 року інспектором СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, лейтенантом поліції Микитюк Катериною Олександрівною відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, в якій зазначено, що він, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку на місці, яке позначене д.з. 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «Особи з інвалідністю» та позначкою д.з. 1.30, чим порушив вимоги п. 8.4 г ПДР України.

Вважає, що постанова відповідача не є правомірною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Зазначає, що він правомірно користувався стоянкою для інвалідів, оскільки перевозив свою матір, ОСОБА_2 , яка є інвалідом другої групи. В той час, коли до нього підійшла інспектор Микитюк, матір була у приміщенні супермаркету, на стоянці біля якого і відбувалася подія. На митання інспектора, чи є він інвалідом, позивач відповів, що ні, але його пасажир є інвалідом. Інспектор заявила, що їй все зрозуміло, сіла у службовий автомобіль та почала писати постанову. Коли матір позивача вийшла з магазину, вона підійшла до службового автомобілю інспектора та намагалася продемонструвати їй своє посвідчення інваліда, однак, інспектор сказала, що для неї це не має ніякого значення та склала постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.122 КупАП, наклавши на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн 00 коп.

Позивач у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач-1 та представник Відповідача-2, належно повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзиву на адміністративний позов та заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення, серії БАБ №053128 від 01.05.2022 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в сумі 1020 грн. за те, що він, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку на місці, яке позначене д.з. 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «Особи з інвалідністю» та позначкою д.з. 1.30, чим порушив вимоги п. 8.4 г ПДР України.

Ч. 6 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю."

Відповідно ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

П. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Діяльність співробітників поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, притягнення осіб, винних у їх вчиненні до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за №1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення (об`єктивна сторона), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 1 ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи, під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не складався, відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, фото- , відеозапису здійснено не було.

Відповідач-1, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак відповідач жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, не надала, в силу чого факт вчинення позивачем вказаного правопорушення є недоведеним, а винесена відповідачем постанова - незаконною та необґрунтованою.

Враховуючи викладе, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72,77, 242-246, 250, 268, 271, 286 КАС суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Микитюк Карини Олександрівни та Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 053128 від 01.05.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Інспектор СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Микитюк Карина Олександрівна, місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 49;

Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: 25006, Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41.

СУДДЯ Л.М. НЕРОДА