Справа № 480/2610/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 р.Справа № 480/2610/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці Державної митної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2023, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 22.05.23 року по справі № 480/2610/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація"

до Сумської митниці Державної митної служби України

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумифітофармація» (далі - ТОВ «Сумифітофармація», позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці Державної митної служби України (далі Сумська митниця, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці Державної митної служби України про видачу Картки відмови UА805020/2023/00135 від 06.03.2023 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів;

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UА805000/2023/000009/2 від 07.03.2023, заявленої позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "СУМИФІТОФАРМАЦІЯ" згідно митної декларації № 23UА42U0 від 07.03.2023, в результаті чого позивачем необхідно надмірно сплатити до Державного бюджету України податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (20%) - 31605,41 грн, мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (20%) - 26337,84 грн;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність рішення Сумської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UА805000/2023/000009/2 від 07.03.2023, як такого, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України (далі МК України), а саме не містить обґрунтування причин, через які митну вартість, заявлену позивачем, не може бути визнано та числового значення митної вартості, скоригованої контролюючим органом, вичерпного переліку додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, а також інформації щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, що призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості. Натомість, визначена в митній декларації (далі МД) № 23UA97U0 ТОВ «Сумифітофармація» згідно вимог ст. 58 МК України митна вартість товару (плоди сушені, які використовуються не для роздрібної торгівлі: Сушене яблуко плід різане. Розфасоване в поліпропіленові мішки 400 шт. (10000 кг)) в розмірі 691479,20 грн (по першому методу) за ціною контракту разом із транспортними витратами повністю підтверджується наданими позивачем документами. В свою чергу розбіжності у документах, зокрема невірне зазначення в комерційному рахунку (інвойсі) № В00018 від 20.02.2023 дати контракту, а також умов поставки (замість FCA-EXW) є технічною помилкою, яка жодним чином не вплинула на правильність визначення митної вартості задекларованого товару. Проте, Сумською митницею протиправно було застосовано 6 метод ( резервний) та збільшено митну вартість такого товару.

Додатково звернув увагу, що митний орган в процесі листування з декларантом, роблячи посилання на декларацію UA100100/2023/425304 від 21.12.2022, не надав ніякої інформації про найменування товару, його кількість, умови постачання, місце відвантаження, вид транспорту, витрати на транспортування та страхування. Крім того, в самому рішенні UА 805000/2023/000009/2 від 07.03.2023 Сумська митниця вже послалась на іншу МД UA100100/2023/425304.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 у справі № 480/2640/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" до Сумської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень задоволено.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Сумської митниці Державної митної служби від 06 березня 2023 року UA805020/2023/00135 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської митниці Державної митної служби UA805000/2023/000009/2 від 07 березня 2023 року про коригування митної вартості товарів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" згідно митної декларації № 23UA4U0.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" судові витрати в сумі 5368 гривень.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального, а саме, ст. ст. 52-64, 257, 266, 335 МК України, та порушення судом норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 у справі № 480/2610/23 та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Сумифітофармація» до Сумської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД №23UA97U0 від 06.03.2023, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст. 54 МК України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст. ст. 336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

З огляду на наявність у поданих ТОВ «Сумифітофармація» документах (зовнішньоекономічного контракту та специфікації до нього, інвойсу тощо) певних розбіжностей, зокрема, в комерційному рахунку № В00018 від 20.02.2023 невірно зазначено дату складання зовнішньоекономічного договору - 09.01.2023 замість 06.01.2023, в комерційному рахунку № В00018 від 20.02.2023 вказано: EXW-Ізмір, в той час як відповідно до пункту 1.3 Специфікації №1 від 06.01.2023 до договору від 06.01.2023 №TRUA 06012023, умовою поставки товару згідно з Інкотермс 2010 є FCA Ізмір, Туреччина, митний орган відповідно до ч. 6 ст. 54, ч. 2 ст. 58 МК України не мав можливості застосувати основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Вищенаведені обставини повністю відображені в оскаржуваному рішенні з зазначенням причин, через які заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано, та є доказом того, що декларантом розрахунки митної вартості здійснено на основі необ`єктивних даних, які не підтверджені документально, що є порушенням вимог ч. 9 ст. 58 МК України,

Посилаючись на висновки Вищого адміністративного суду України у справах № П/805/38/14, №1.380.2019.000630, вказав, що при застосуванні резервного методу допускається порівняння цін на товари різних виробників та продавців товару, навіть з різних країн походження товару. … При цьому дата митного оформлення, за яким здійснювалося порівняння, є наближеною до дати спірного митного оформлення. Звернув увагу, що товар, ввезений позивачем за МД № 23UA7U0 від 06.03.2023 - плоди сушені, які використовуються не для роздрібної торгівлі: сушене яблуко плід різане (Dried apple fruit cut); код товару (графа 33 МД) ; країна відправлення Туреччина, при визначенні контролюючим органом митної вартості порівнювався із товаром по МД №UA100100/2023/425304U3 від 02.03.2023 - яблуко висушене нарізане шматочками DRIED APPLES CC, без наповнювачів, нефасоване; код товару (графа 33 МД) ; країна відправлення Туреччина. Врахувавши, що на інформаційних ресурсах митниці (єдина автоматизована інформаційна система митних органів України) наявна інформація щодо митного оформлення товару у час, максимально наближений до часу імпорту оцінюваної партії товару на рівні 2,12 Євро/к, Сумською митницею правомірно відкориговано митну вартість ввезеного позивачем товару.

З огляду на вищевикладене, рішення про коригування митної вартості товарів № UA805000/2023/000009/2 від 07.03.2023 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805020/2023/000135 винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МК України, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому обставини для їх скасування відсутні.

У надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Сумифітофармація» заперечувало проти задоволення її вимог, просило рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне і обґрунтоване. Вважає, що доводи апелянта дублюють позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, якій судом першої інстанції вже була надана належна оцінка. Наполягає, що стверджуючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо ненадання оцінки всім доказам, відповідачем не вказується, які саме докази не були досліджені судом. Наголошує, що при прийнятті оскаржуваних рішень митний орган вимагав від декларанта надання додаткових документів без обґрунтування таких вимог, що не відповідає положенням ч. 3 ст. 53 МК України.

Учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2023 підприємство здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару плоди сушені, які використовуються не для роздрібної торгівлі: - Сушене яблуко плід різане. Розфасовано в поліпропіленові мішки - 400 шт. Загальна вага 10000 кг. Продавцем товару у відповідності до контракту від 06.01.2023 № TRUA-06012023 є компанія BELMAR DIS TIKARET A.S (Турція).

У відповідності до пункту 1.1. контракту, предметом контракту є товар, зазначений у специфікації. Згідно з пунком 1.1 специфікації № 1 від 06.01.2023 предметом постачання є сушене яблуко плід різане загальною вагою 10000 кг по ціні 1,65 Євро/кг на загальну суму 16500,00 Євро. Умови поставки FCA Ізмір (Турція) (пункт 1.3 специфікації). Відповідно до пункту 1.4 Специфікації № 1 умови оплати - 100 % попередня оплата.

Для митного оформлення представником декларанта (позивача) подано декларацію № 23UA97U0 від 06.03.2023, разом з якою для підтвердження заявленої митної вартості надано наступні документи: контракт від 06.01.2023 № TRUA-06012023, специфікацію № 1 від 06.01.2021 до контракту, CMR № № 061149 від 23.02.2023 з перекладом, інвойс № В00018 від 20.02.2023 з перекладом, платіжне доручення в іноземній валюті від 21.01.2023, лист про виправлення описки з перекладом, фітосанітарний сертифікат EC/TR А 4928510 від 08.02.2023, рахунок-фактура № СФ-0000009 від 24.02.23 за транспортно-експедиційні послуги.

На підставі вказаних документів представником декларанта в поданій до Сумської митниці декларації № 23UA97U0 від 06.03.2023, задекларовано митну вартість товару відповідно до статті 58 МК України в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості № 1), а саме: плоди сушені, які використовуються не для роздрібної торгівлі: - Сушене яблуко плід різане. Розфасовано в поліпропіленові мішки 400 шт. Загальна вага 10000кг по ціні 1,65 Євро/кг на загальну суму 16500,00 Євро.

Згідно офіційного курсу станом на 06.03.2023 1 євро = 38,8048 грн. Вартість товару (разом з транспортними витратами в сумі 51200 грн) склала 691479,20 грн.

Із визначеної декларантом митної вартості товару підлягало сплаті до бюджету: мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (20%) - 136295,84 грн, податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (20%) - 165955,01 грн.

Відповідач не погодився із визначеною позивачем митною вартістю, видав картку відмови UА805020/2023/00135 від 06.03.2023 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UА805000/2023/000009/2 від 07.03.2023, яким визначив митну вартість декларованого товару в розмірі 2,12 євро/кг, застосувавши 6-й (резервний) метод визначення митної вартості.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням UА805000/2023/000009/2 від 07.03.2023 та карткою відмови UА805020/2023/00135 від 06.03.2023, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з невідповідності оскаржуваних рішень Сумської митниці критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, та недоведеності митним органом неможливості встановлення на підставі поданих позивачем документів митної вартості товару, оскільки декларантом були надані всі необхідні документи, які передбачені ст. 53 МК України, та містили дані, на підставі яких кількість і ціна партії товару повністю ідентифікуються, зокрема, ціна товару, що відображена в митній декларації, становить 1,65 Євро/кг, кількість 10000 кг, що в свою чергу узгоджується із даними, зазначеними у Специфікації № 1 до контракту, інвойсу від 20.02.2023.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями МК України від 13.03.2012 № 4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012.

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 55 МК України, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вищевказаний висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості UА805000/2023/000009/2 від 07.03.2023 підставою для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування вказано наявність розбіжностей в документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме в комерційному рахунку № В00018 від 20.02.2023 невірно зазначено дату складання зовнішньоекономічного договору - 09.01.2023 замість 06.01.2023; відповідно до пункту 1.3 Специфікації №1 від 06.01.2023 до договору від 06.01.2023 № TRUA 06012023 вказано, що умовою поставки товару згідно з Інкотермс 2010 є FCA Ізмір, Туреччина, тоді, як в комерційному рахунку № В00018 від 20.02.2023 - EXW-Ізмір.

Відповідно до запиту (повідомлення) митного органу від 07.03.2023 (а.с. 27), відповідачем, враховуючи вищевикладене, зазначено, що основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати відповідно до ч. 6 ст. 54, ч. 2 ст. 58 МК України. Вирішено провести консультацію з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості. Відповідно до ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. В інформаційних ресурсах митних органів відсутня інформація щодо митних оформлень за ціною договору ідентичних/подібних товарів відповідно до вимог ст.59-60 МК України. У зв`язку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів, посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58 - 61 МК України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст. 62 МК України на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст. 62 та ст. 63 МК України може бути зворотною.

…Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) , а саме згідно з положеннями ст. 64 МК України та ґрунтується на раніше визнаних митними органами митних вартостях. На підставі інформації, яка наявна в митному органу, відповідно до систем, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, митна вартість товару, оформленого в максимально наближений час до часу експорту в Україну складає 2,12 євро/кг (митна декларація від 21.12.2022 №UА100100/2023/425304).

Варто зазначити, що в оскаржуваному рішенні від 07.03.2023 митний орган послався на інформацію про вартість товару згідно з митною декларацією від 02.03.2023 №UА100100/2023/425304).

Отже, фактично підставою для коригування митної вартості слугувало те, що розбіжності в наданих позивачем документах мали вплив на визначення митної вартості. Та, крім того, заявлена митна вартість ввезеного позивачем товару, є нижчою, ніж вартість товару, вказана в МД від 02.03.2023 № UА100100/2023/425304, що була взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.

Водночас, статтею 55 МК України встановлено порядок коригування митної вартості товарів. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, а також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Однак, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості від 07.03.2023, відповідач, застосовуючи другорядний метод визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, в порушення вказаних вимог, обмежився лише посиланням на номер, дату митної декларації, а також вартість товару за одиницю (2,12 євро/кг), яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не зазначивши при цьому жодного показника, який свідчив б про можливість такого порівняння.

Колегія суддів зауважує, що не зазначення у спірному рішенні порівняльних характеристик імпортованого позивачем товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом, свідчить про невмотивованість та, як наслідок, необґрунтованість зроблених коригувань митної вартості.

Щодо наявності в поданих до митного органу позивачем документах розбіжностей, які вплинули на правильність визначення митної вартості, колегія суддів зазначає таке.

Колегією суддів встановлено, що за укладеним між ТОВ «Сумифітофармація» та компанією BELMAR DIS TIKARET A.S (Турція) контрактом від 06.01.2023 № TRUA- 06012023, предметом договору є товар зазначений у специфікації № 1 від 06.01.2023, а саме сушене яблуко плід різане загальною вагою 10000 кг по ціні 1,65 Євро/кг на загальну суму 16500,00 Євро.

Умови поставки згідно з пунктом 1.3 специфікації - FCA Ізмір (Турція).

Разом з цим, у поданому до контролюючого органу інвойсі № В00018 від 20.02.2023, який складався контрагентом позивача, дата контракту № TRUA- 06012023 09.01.2023, а не 06.01.2023, а умови поставки - EXW Ізмір, що не відповідає даним, вказаним у специфікації № 1.

Разом з цим, декларантом до митного органу було надано лист компанії BELMAR DIS TIKARET A.S (Турція) від 21.02.2023, яким підтверджено, що у документах, які супроводжують вантаж згідно контракту від 06.01.2023 № TRUA- 06012023 допущено помилки, а відтак просив вважати правильною наступну інформацію, вказану в інвойсі № В00018 від 20.02.2023: Умови поставки FCA Ізмір (Турція), контракт від 06.01.2023 № TRUA- 06012023.

З наведеного слідує, що позивачем до митного органу під час спірного розмитнення було надано документ, який мав усунути сумніви контролюючого органу в правильності визначення митної вартості, що виникли внаслідок допущення контрагентом позивача помилок при складанні товаросупроводжуючих документів.

Колегія суддів зазначає, що 100% оплата поставленого товару на суму 16500 євро була здійснена позивачем на рахунок BELMAR DIS TIKARET A.S, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 2 від 12.01.2023, у призначенні платежу якого вказано - контракт від 06.01.2023 № TRUA- 06012023.

Таким чином, ціна товару, що відображена в митній декларації, становить 1,65 Євро/кг, кількість 10000 кг, що узгоджується із даними, зазначеними у Специфікації № 1 до контракту, інвойсу від 20.02.2023 та платіжним дорученням в іноземній валюті № 2 від 12.01.2023.

Щодо вартості транспортування товару, колегія суддів зазначає, що відповідно до графи 20 МД № 23UA97U0 та п.1.3 Специфікації № 1 до контракту № TRUA 06012023 від 06.01.2023 товар поставлявся на умовах FCA Ізмір, Туреччина.

Відповідно до «Інкотермс 2010. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року)», умова поставки FCA франко перевізник (….назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження і розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Згідно з пунктом Б.3. «а» Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.3 «а».

Пунктом Б.6 визначено, що Покупець зобов`язаний сплатити: всі витрати, пов`язані з товаром, з моменту здійснення його поставки у названому місці призначення; будь-які додаткові витрати, що виникли внаслідок невиконання покупцем обов`язку призначити перевізника або іншу особу у відповідності з статтею А.4.

Тобто, в даному випадку, позивач додатково поніс витрати у зв`язку з транспортуванням товару від Ізмір, Туреччина до місця ввезення товару на митну територію України.

На підтвердження понесення ТОВ «Сумифітофармація» витрат на транспортно-експедиційні послуги позивачем надано рахунок-фактуру №СФ-0000009 від 24.02.2023, відповідно до якого ТОВ «Ареал-плюс» на підставі договору на транспортно-експедиційні послуги №01/23 від 03.02.2023 надало: транспортно-експедиційні послуги, м. Ізмір (Туреччина) п/п Порубне-Сірет, DAF AX9821 HB/ AX3411 XO 51200 грн; транспортно-експедиційні послуги, п/п Порубне-Сірет м. Суми ( Україна)т, DAF AX9821 HB/ AX3411 XO 28800 грн. Загальна вартість вісімдесят тисяч гривень.

Колегія суддів зазначає, що позивач, визначаючи митну вартість декларованого товару включив до її складу вартість транспортно-експедиційних послуг (51200,00 грн), понесених у зв`язку з доставленням товару до території України. При цьому, у контролюючого органу з приводу вартості транспортних послуг відсутні будь-які зауваження.

В контексті спірних правовідносин доцільно вказати, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначено вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому рахунок-фактура, надана позивачем при митному оформленні товару, є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14.

При цьому колегія суддів зауважує, що у спірному рішенні відповідачем не зазначено в якості неможливості визнання митним органом зазначеної декларантом митної вартості товару не надання декларантом документів, підтверджуючих витрати на транспортування товару.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів дійшла висновку, що наявні в документах ТОВ «Сумифітофармація» розбіжності жодним чином не вплинули на правильність визначення позивачем митної вартості задекларованого товару, та, крім того, вищеописані неузгодженості, викликані технічною помилкою, були усунуті шляхом подання листа компанії BELMAR DIS TIKARET A.S (Турція) від 21.02.2023, на що залишилося поза увагою Сумської митниці.

На підставі аналізу вказаних документів у сукупності з іншими документами, поданими позивачем під час митного оформлення оцінюваного товару, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, з огляду на наявність розбіжностей в документах.

Колегія суддів звертає увагу, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 Митного кодексу України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків та не є безумовною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів лише з посиланням на те, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для витребування додаткових документів та для коригування заявленої декларантом митної вартості.

З приводу обраного відповідачем методу визначення митної вартості колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідачем відкориговано митну вартість за другорядним методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на підставі наявної в митного органу інформації, яка міститься в митній декларації від 02.03.2023 №UА100100/2023/425304.

Згідно з частинами 1-4 статті 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та вмотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вказаної МД від 02.03.2023 № UА100100/2023/425304, на підставі якої відповідачем відкориговано митну вартість, задекларовано товар: яблуко висушене нарізане шматочками, без наповнювачів, нефасоване у мішках вагою 25 кг 160 мішків, яблуко висушене подрібнене, без наповнювачів, нефасоване у мішках вагою 25 кг 64 мішки; для використання в харчовій промисловості, виключно як добавки при виробництві чаю, чиста вага нетто 5600,00 кг, виробник : AC IC VE DIS TICA RET LTD STI. З наведеного слідує, що відповідачем не враховано, що обсяг поставки за МД позивача був вдвічі більший, ніж обсяг поставки за вказаною (порівнюваною) митною декларацією, що могло вплинути на вартість поставки.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваного рішення Сумської митниці Державної митної служби UA805000/2023/000009/2 від 07 березня 2023 року про коригування митної вартості товарів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" згідно митної декларації № 23UA4U0, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту картки відмови UА805020/2023/00135 від 06.03.2023 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, вбачається, що остання містить вимоги, виконання яких забезпечує митне оформлення - подання нової МД з урахуванням відомостей, наведених у рішенні про коригування митної вартості.

Тобто, подання нової митної декларації не було для декларанта повністю добровільним.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист права здійснити митне оформлення за митною вартістю, визначеною ним самостійно, а також інтересом, який полягає у одержанні правових підстав для повернення митних платежів, сплачених у зв`язку з прийняттям відповідачем спірного рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Таким чином, у випадку, коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у ст. 301 МК України, ст. 43 Податкового кодексу України та статті 45 Бюджетного кодексу України. Відтак, звертаючись до суду з даним позовом, позивач обрав належний спосіб захисту.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 12.04.2018 по справі № 820/2014/17.

З огляду на вказане, картка відмови UА805020/2023/00135 від 06.03.2023 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, яка винесена відповідачем у зв`язку з прийняттям спірного рішення про коригування митної вартості, яке визнано судом протиправним, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 по справі № 480/11569/21 є законним та обґрунтованим, отже підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст. 241 ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Сумської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 480/2610/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено та підписано 23.10.2023 року