Справа № 380/18266/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області (далі позивач, ГУ ДПС у Львівській області) звернулось до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача до бюджету податковий борг в розмірі 38 539 грн 69 к.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування та по військовому збору в сумі 38 539 грн 69 к. Відповідно до вимог Податкового кодексу України відповідачу виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 19.03.2021 №50640-13. Несплата відповідачем у встановлений законодавством строк узгодженої суми зумовила звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 08.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Відповідачем копію ухвали від 08.08.2023 отримано 23.08.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ФОП ОСОБА_1 подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020-22 роки, самостійно задекларувавши податок на доходи фізичних осіб в сумі 37 362 грн 54 к. та військовий збір в сумі 1 177 грн 15 к.

Податковий борг відповідача виник у зв`язку із несплатою платником податків самостійно визначених податкових зобов`язань:

1) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування (11010500) на загальну суму 37 362 грн 54 к. (підстава податкова звітна декларація про майновий стан і доходи від 05.02.2021 на суму 10 657 грн (залишок не сплаченої суми становить 9 956 грн 55 к.); податкова звітна декларація про майновий стан і доходи від 02.02.2022 на суму 13 104 грн 15 к.; податкова звітна декларація про майновий стан і доходи від 07.02.2023 на суму 14 301 грн 84 к.;

2) по військовому збору (21080900) на загальну суму 1 177 грн 15 к. (підстава податкова звітна декларація про майновий стан і доходи від 07.02.2023 на суму 1 191 грн 82 к., (залишок несплаченої суми становить 1 177 грн 15 к.).

Станом на 01.07.2023 за ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 38 539 грн 69 к., що підтверджується довідкою ГУ ДПС у Львівській області про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області.

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України позивачем направлена на адресу відповідача податкова вимога форми «Ф» від 19.03.2021 №50640-13 на суму 9 958 грн 51 к.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно до статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 41 Податкового кодексу контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи доходів і зборів.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язанням та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Як встановлено судом, податковий борг ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 38 539 грн 69 к. виник із самостійно визначених і задекларованих грошових зобов`язань.

Таким чином, сума 38 539 грн 69 к. є узгодженою, однак у встановлені строки до бюджету не сплачена.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу ГУ ДПС у Львівській області надіслано на адресу відповідача податкову вимогу «Ф» від 29.09.2021 №0-1306.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95).

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують наявність у ФОП ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 38 539 грн 69 к. та не місять будь-яких доказів на вчинення відповідачем дій, спрямованих на погашення такого боргу.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ ДФС у Львівській області, які підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79026, код ЄДРПОУ ВП 43968090) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (с. Сприня, Самбірський район, Львівська область, 82500, РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (с. Сприня, Самбірський район, Львівська область, 82500, РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету 38 539 грн 69 (тридцять вісім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн 69 к. податкового боргу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома