Справа № 300/1112/23
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" жовтня 2023 р. справа № 300/1112/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач ОСОБА_1 ) в інтересах якого діє адвокат Саламандик Андрій Іванович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУНП в Івано-Франківській області) згідно якого просить суд:
- визнати протиправною відмову у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції від 07.02.2023 №241/108/12-2023;
- зобов`язати здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому сектору захисту інтересів суспільства і держави ГУ НП в Івано-Франківській області, до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 26.07.2005 по 27.07.2011 - з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби в підрозділах ДСБЕЗ МВС України.
- зобов`язати здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому сектору захисту інтересів суспільства і держави ГУ НП в Івано-Франківській області, стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за період: з 26.07.2005 по 27.07.2011 - з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби в підрозділах ДСБЕЗ МВС України, та встановити надбавки, надання додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років, відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на даний час працює на посаді старшого оперуповноваженого сектору захисту інтересів суспільства і держави ГУ НП в Івано-Франківській області. Представником позивача зроблено запит на інформацію про вислугу років позивача і чи враховано пільгу при підрахунку вислуги років. У відповідь відповідачем було надано інформацію, згідно якої станом на 01.11.2022 вислуга складає 21 рік 02 місяці 17 днів, а вислуга в пільговому обчисленні не проводилась. В подальшому, позивачем подано рапорт, згідно якого позивач просив врахувати наявну пільгу при підрахунку вислуги років до календарної вислуги років за час служби в підрозділах ДСБЕЗ. Як наслідок зарахувати і в стаж служби в поліції. Однак, відповідачем відмовлено у такому перерахунку вислуги років позивача. Проте на думку представника позивача, відповідачем всупереч Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" від 17.07.1992 №393, наказів МВС України, протиправно відмовлено у зарахуванні до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявної пільгової вислуги, сформованої за період з 26.07.2005 по 27.07.2011 із розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах ДСБЕЗ МВС України. Крім того, представник позивача зазначає, що незарахування відповідачем вислуги років в пільговому обчисленні до вислуги років позивача, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки порушує право ОСОБА_1 на отримання такої надбавки у відповідному розмірі та отримання додаткової відпустки установленої тривалості. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 21.03.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
Згідно наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.06.1984, ОСОБА_1 з 26.05.2005 по 06.11.2015 проходив службу на різних посадах ДСБЕЗ Калуського відділення Управління МВС України в Івано-Франківській області , а з 07.11.2015 по даний час проходить службу в Національній поліції (а.с.29-30).
Відповідно до послужного списку №М-254772 позивача займав наступні посади: з 13.08.2001 - 25.06.2005 - курсант Львівського юридичного інституту МВС України; з 26.07.2005 - 15.11.2005 - оперуповноважений відділення ДСБЕЗ Івано- Франківського MB УМВС в Івано-Франківській області; з 15.11.2005 - 02.11.2007 - оперуповноважений відділення ДСБЕЗ Калуського РВ УМВС в Івано-Франківській області; з 02.11.2007 - 26.10.2009 - оперуповноважений сектору ДСБЕЗ Калуського MB УМВС в Івано-Франківській області; з 26.10.2009 - 16.02.2010 - виконуючий обов`язки старшого оперуповноваженого сектору ДСБЕЗ Калуського MB УМВС в Івано-Франківській області; з 16.02.2010 - 25.03.2013 - старший оперуповноважений сектору ДСБЕЗ Калуського MB УМВС в Івано-Франківській області; з 25.03.2013 - 23.06.2015 - старший оперуповноважений сектору ДСБЕЗ Калуського MB з обслуговування м. Калуш та Калуського району УМВС в Івано-Франківській області; з 23.06.2015 - 24.09.2015 - старший оперуповноважений міжрайонного відділу №3 Управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Івано-Франківській області; з 24.09.2015 - 06.11.2015 - старший оперуповноважений міжрайонного відділу №3 Управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Івано-Франківській області; з 07.11.2015 - 09.02.2017 - старший оперуповноважений Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки НП України; з 09.02.2017 - 07.11.2019 - старший оперуповноважений міжрайонного відділу №3 (м. Калуш) Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки НП України; з 07.11.2019 - 02.09.2020 - старший оперуповноважений 3-го відділу (протидії організованим злочинним групам в органах державної влади) Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України; з 02.09.2020 - 02.11.2020 - старший інспектор сектору дізнання Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області; з 02.11.2020 - старший оперуповноважений сектору захисту інтересів суспільства і держави ГУ НП в Івано-Франківській області (а.с.21-28).
04.11.2022 адвоката в інтересах позивача звернувся до відповідача із запитом №04/01-11/2022, в якому просив надати таку інформацію: яка вислуга років у майора поліції ОСОБА_1 станом на 01.11.2022; якими нормативно-правовими актами керується Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області при підрахунку вислуги років співробітників; чи враховано право майора поліції ОСОБА_1 на пільгу при підрахунку вислуги років; чи дана пільга відображається в послужному списку (а.с.18).
Листом від 21.11.2022 №2398/108/12-2022 відповідачем розглянуто вищенаведений запит та повідомлено про те, що станом на час 01.11.2022 стаж служби в поліції ОСОБА_1 в календарному обчисленні становить 21 роки 02 місяці 17 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної) 03 роки 00 місяців 00 днів. Зазначено, що при досягненні поліцейським 25 календарних років вислуги, йому буде враховано періоди служби на пільгових умовах для нарахування розміру пенсії. Вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" та наказу МВС України від 05.12.2011 № 895 "Про затвердження переліків посад рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, проходження служби яких зараховується на пільгових умовах" (один місяць служби за півтора місяця) підлягають періоди проходження служби ОСОБА_1 на оперативних посадах. Також відповідно до вищезазначеної постанови та наказу МВС України від 20.07.2006 № 772 "Про затвердження Переліку посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяці", до зарахування на пільгових умовах при призначенні пенсії підлягають періоди проходження служби ОСОБА_1 на посадах з 26.07.2005 по 27.07.2011. Одночасно, відповідно до вищенаведеної постанови та наказу МВС України від 14.11.2007 № 431 "Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби" до зарахування на пільгових умовах при призначенні пенсії підлягають періоди проходження служби ОСОБА_1 на оперативних посадах з 26.07.2005 по 27.07.2011 (а.с.19-20).
Позивач 09.12.2022 звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив: зарахувати в календарну вислугу років наявну з пільгову вислугу, передбачену наказом МВС України №431 від 14.11.2007, наказом МВС України №772 від 20.07.2006 та постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, сформовану за період 26.07.2005 по 27.07.2011 з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби в підрозділах ДСБЕЗ МВС України; зарахувати до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформовану за період з 26.07.2005 по 27.07.2011 з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби в підрозділах ДСБЕЗ МВС України, та встановити надбавки, надання додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років, відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.31).
Відповідач листом від 07.02.2023 №241/108/12-2023 повідомив позивача про те, що відповідно до Постанови №393 та наказу МВС України від 14.11.2007 № 431 "Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби" до зарахування на пільгових умовах при призначенні пенсії підлягають періоди проходження служби на посадах з 26.07.2005 по 27.07.2011. Крім того, вказана пільгова вислуга не зараховується та ніколи не зараховувалась до стажу служби в поліції, яка б надавала право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Відповідно до п. 3 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. При досягненні 25 календарних років вислуги, буде враховано періоди проходження служби на пільгових умовах для нарахування розміру пенсії (а.с.32-33).
Вважаючи вищенаведену відмову відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції протиправною, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи правову норму, яку слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 (далі Закон №580-VIII).
Згідно статті 2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Статтею 3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно із частиною 1 статті 60 Закону № 580-VIII відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Частиною 1 статті 78 Закону № 580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
У відповідності до частини 2 статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України (ч.3-4 ст.78 Закону №580-VIII).
Згідно частини 3 статті 93 Закону № 580-VIII за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.
11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (надалі також - Постанова №988), яка набрала чинності 02.12.2015, та пунктом 5 якої визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до цієї постанови.
При цьому, пунктом 7 Постанови № 988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.
На підставі статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.
Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування (27.05.2016) та застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" (тобто з 07.11.2015) (пункт 2 наказу № 260).
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 260 визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно додатком 11 до постанови № 988. До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
Так, абзацом 3 пункту 1 Постанови № 393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Відповідно до підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №497 від 22.06.2005) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ, на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця.
Пунктом 2 вказаного наказу встановлено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується особам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року №497, при цьому таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.
Разом з цим, згідно преамбули Закону № 2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Відповідно до статті 1 Закону № 2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно з пунктом "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям: надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони, звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 17-1 Закону № 2262-XII).
Саме на виконання вищезазначених вимог Закону №2262-XII Кабінет Міністрів України Постановою № 393 затвердив "Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".
При цьому, суд також звертає увагу, що після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393", і статті 12 Закону № 2262-XII, і Постанова №383 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.
Тобто, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" усунуто розбіжності між Законом №2262-XII та Постановою №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.
З системного аналізу наведених норм слідує, що положення пунктів 1, 3 Постанови №393 не регулюють питання, передбачені частиною 2 статті 78 Закону № 580-VIII щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Відтак, Постанова № 393 не є нормативним актом в розумінні частини 4 статті 78 Закону №580-VIII, який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, оскільки вона прийнята на виконання Закону № 2262-XII, та її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
При цьому, суд зауважує, що висновки Верховного Суду у постановах від 14.04.2021 по справі №480/4241/18 та від 27.06.2018 по справі №750/9775/16-а, не підлягають застосуванню, оскільки стосуються правового регулювання інших правовідносин, а саме щодо права особи на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, враховуючи наявність пільгового стажу, який вираховується відповідно до підзаконного нормативно-правового акту Постанови №393. Ця позиція поширюється як на працюючих поліцейських для цілей обрахунку вислуги років, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону № 2262-XII, враховуючи пільгове нарахування стажу, так і на звільнених зі служби в поліції з цією ж метою.
В той же час, спірні правовідносини, що є предметом дослідження судом у цій справі, стосуються зарахування до стажу служби в поліції вислуги років на пільгових умовах працюючому поліцейському, який продовжує службу в поліції, для цілей встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, передбачених статтею 78 Закону № 580-VIII.
Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною відмови у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції (від 07.02.2023 №241/108/12-2023), а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 26.07.2005 по 27.07.2011 - розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах оперативної служби, суд зазначає наступне.
Згідно матеріалів справи, позивач продовжує проходження служби в поліції, а відповідач фактично не заперечує можливість зарахування періоду проходження служби в пільговому обчисленні до вислуги років позивача у разі такої необхідності, а саме для призначення пенсії поліцейському.
Так, з листа від 07.02.2023 №241/108/12-2023 слідує, що відповідачем повідомлено про відсутність правових підстав для зарахування пільгової вислуги років позивача в його календарну вислугу, саме під час проходження ним служби в поліції для цілей застосування статті 78 Закону № 580-VIII. У вказаному листі також зазначено, що спірні періоди роботи будуть зараховані до вислуги років позивача у пільговому обчисленні при звільненні зі служби в поліції за наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії (а.с.32-33).
Таким чином, вказаним листом відповідач не відмовляє у зарахуванні в календарну вислугу періоду проходження служби в пільговому обчисленні під час звільнення позивача зі служби в поліції на пенсію.
Відтак, суд зазначає, що лист від 07.02.2023 №241/108/12-2023, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яким відмовлено у вирішенні цього питання, а є по своїй суті роз`ясненням щодо підстав та моменту виникнення у позивача права на включення цієї вислуги років на пільгових умовах до календарної вислуги.
За вказаних обставин, зарахування в календарну вислугу періоду проходження служби в пільговому обчисленні вирішуватиметься під час звільнення позивача зі служби в поліції та призначення йому пенсії.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 проходить службу в поліції, а також зважаючи на те, що останній не звертався до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу, зобов`язання зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років в пільговому обчисленні, має передчасний характер і суперечить процедурі та визначеному у застосованих нормативних актах обставинам та часу їх застосування, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити, як передчасної.
Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно та обґрунтовано відмовив позивачу у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393, і стаття 12 Закону № 2262-XII, і Постанова №383 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.
Відтак, виходячи з положень статті 12 Закону № 2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови №383 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а п. 3 Постанови №383 визначає, що певні періоди, які підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Тобто, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 усунуто розбіжності між Законом №2262-XII та Постановою №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.
Відтак, згідно законодавства, чинного на даний час, необхідною умовою для призначення пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.
Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Микитин Н.М.