Справа № 420/7213/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7213/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000053/2 від 25.01.2023 р. та №UA500500/2023/000054/2 від 25.01.2023 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» та GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. було укладено Контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, відповідно до якого продавець зобов`язується виготовити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити товар в асортименті, кількості та по цінам, вказаним в рахунках-фактурах, що є невід`ємною частиною контракту.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Контракту орієнтована сума контракту складає 990000,00 доларів США. Ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

За умовами п.п. 3.2., 3.3. Контракту Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

На виконання Контракту Сторонами було узгоджено постачання 2 партій товару, по цінам, вказаним в рахунках-фактурах (інвойсах).

По першій партії товару 01 вересня 2022 року позивачу направлено рахунок-проформу №RTGL-DNP2202, відповідно до якого, загальна вартість партії товару становить 174199,45 доларів США.

Для переміщення товару в митному режимі транзиту територією Румунії, на кожен контейнер окремо позивачу надано інвойси №RTGL-DNP2202-1 від 01.09.2022 р. на суму 59410,44 доларів США, №RTGL-DNP2202-2 від 01.09.2022 р. на суму 58110,04 доларів США та №RTGL-DNP2202-3 від 01.09.2022 р. на суму 56678,97 доларів США.

У подальшому, виставлено об`єднаний інвойс №RTGL-DNP2202 від 10.10.2022 р., який включає вартість наведених вище інвойсів, відповідно до якого, загальна вартість всієї партії товару становить 174199,45 доларів США.

Крім того, 01 вересня 2022 року позивачу виставлено проформу-інвойс №RTGLDNP2110-5, вартість по другій партії становить 57206,85 доларів США та інвойс №RTGL-DNP2110-5 від 10.10.2022 р. на суму 57206,85 доларів США.

Відповідно до вищевказаного контракту та інвойсів позивач сплатив на разрахунковий рахунок контрагента: у розмірі 59000,07 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №138 від 02.09.2022 р., у розмірі 115199,38 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №142 від 25.10.2022 р., у розмірі 41674,61 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №143 від 25.10.2022 р.

З метою здійснення митного оформлення товару, представником позивача - ПП «Трейд Бізнес Сервіс» (декларантом) було подано митні декларації, в яких митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунку-фактури): №23UA59U7 від 24.01.2023 р. та №23UA31U5 від 24.01.2023 р.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митних деклараціях митної вартості товару та обраного методу його визначення Декларант надав митному органу разом з деклараціями необхідні документи.

Незважаючи на надані документи, Одеська митниця відмовила у митному оформленні (випуску) товарів та Декларантом було отримано: 1) Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000141 від 25.01.2023 р. та Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000053/2 від 25.01.2023 р., яким було скориговано митну вартість товарів, а саме: на підставі аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держитмитслужби України, Одеською митницею встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів є більшим і становить: №5 - 4,51 дол. США/кг або 2802,64 дол. США/од (МД від 19.07.2022 №UA209150/2022/10328), ніж заявлено декларантом - 2,6015 дол. США/кг.; по товару №1 - 4,52 дол. США/кг або 636,64 дол. США/од (МД від 13.10.2022 №UA209150/2022/017459), ніж заявлено декларантом - 2,5708 дол. США/кг; по товару №4 - 4,50 дол. США/кг або 1892,04 дол. США/од (МД від 11.10.2022 №UA100380/2022/312040), ніж заявлено декларантом - 2,4330 дол. США/кг. По товару №3 - 4,50 дол. США/кг або 141,0865 дол. США/од (МД від 10.10.2022 №UA500500/2022/36478), ніж заявлено декларантом - 2,8632 дол. США/кг; 2) Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000142 від 25.01.2023 р. та Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000054/2 від 25.01.2023 р., яким було скориговано митну вартість товарів, а саме, на підставі аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держитмитслужби України, Одеською митницею встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів є більшим і становить: по товару №1 - 4,50 дол. США/кг (МД від 03.12.2022 №UA500500/2022/044772), ніж заявлено декларантом - 2,8707 дол. США/кг; по товару №3 - 4,51 дол. США/кг (МД від 19.07.2022 №UA209150/2022/10328), ніж заявлено декларантом - 3,2856 дол. США/кг; по товару №2 - 4,50 дол. США/кг (МД від 11.10.2022 №UA100380/2022/312040), ніж заявлено декларантом - 2,5093 дол. США/кг; по товару №4 - 8,07 дол. США/кг (МД від 24.11.2022 №UA100100/2022/043571), ніж заявлено декларантом - 1,3521 дол. США/ кг.

Позивач вважав оскаржувані рішення відповідача протиправними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України і порушують права та інтереси позивача.

Ухвалою від 18.04.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 23.10.2023 року залишено без задоволення заяву Одеської митниці про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

04.05.2023 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив таке.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митні декларації (МД) №23UA59U7 від 24.01.2023, №23UA31U5 від 24.01.2023.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) №23UA59U7 від 24.01.2023, №23UA31U5 від 24.01.2023 позивачем надані документи, зазначені в графі 44 МД.

Відповідач вказав, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями, містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» та GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. було укладено Контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, відповідно до якого продавець зобов`язується виготовити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити товар в асортименті, кількості та по цінам, вказаним в рахунках-фактурах, що є невід`ємною частиною контракту (а.с. 43-45).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Контракту орієнтована сума контракту складає 990000,00 доларів США. Ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

За умовами п.п. 3.2., 3.3. Контракту Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

На виконання Контракту Сторонами було узгоджено постачання 2 партій товару, по цінам, вказаним в рахунках-фактурах (інвойсах).

По першій партії товару 01 вересня 2022 року позивачу направлено рахунок-проформу №RTGL-DNP2202, відповідно до якого, загальна вартість партії товару становить 174199,45 доларів США.

Для переміщення товару в митному режимі транзиту територією Румунії, на кожен контейнер окремо позивачу надано інвойси №RTGL-DNP2202-1 від 01.09.2022 р. на суму 59410,44 доларів США, №RTGL-DNP2202-2 від 01.09.2022 р. на суму 58110,04 доларів США та №RTGL-DNP2202-3 від 01.09.2022 р. на суму 56678,97 доларів США.

У подальшому, виставлено об`єднаний інвойс №RTGL-DNP2202 від 10.10.2022 р., який включає вартість наведених вище інвойсів, відповідно до якого, загальна вартість всієї партії товару становить 174199,45 доларів США.

Крім того, 01 вересня 2022 року позивачу виставлено проформу-інвойс №RTGLDNP2110-5, вартість по другій партії становить 57206,85 доларів США та інвойс №RTGL-DNP2110-5 від 10.10.2022 р. на суму 57206,85 доларів США.

Відповідно до вищевказаного контракту та інвойсів позивач сплатив на разрахунковий рахунок контрагента: у розмірі 59000,07 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №138 від 02.09.2022 р. (а.с. 47), у розмірі 115199,38 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №142 від 25.10.2022 р. (а.с. 53), у розмірі 41674,61 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №143 від 25.10.2022 р. (а.с. 76).

З метою здійснення митного оформлення товару, представником позивача - ПП «Трейд Бізнес Сервіс» (декларантом) було подано митну декларацію, в якій митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунку-фактури) №23UA59U7 від 24.01.2023 р.

У графі 31 Митної декларації №23UA59U7 від 24.01.2023 р. (а.с. 162-167) вказаний опис товару 1: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 7,5Вт, але не більш як 37кВт: Електродвигун АИР GOST132M-4 1081 (11kw) - 96 шт. Електродвигун АИР GOST160S-2 2081 (15kw) - 15 шт. Електродвигун АИР G-YB2-132M-2 1081 (11kw) - 5 шт. Електродвигун АИР G-YB2-132M-4 1081 (11kw) - 6 шт. Електродвигун АИР G-YB2-132M-4 2081 (11kw) - 5 шт. Електродвигун АИР G-YB2-132M-4 2081 (11kw) - 4 шт. Електродвигун АИР GOST160M-4 1081 (18,5kw) - 15 шт. Електродвигун АИР GOST180M-4 1081 (18,5kw) - 4 шт. Електродвигун АИР GOST180S-4 2081 (22kw) - 10 шт. Електродвигун АИР GOST180S-2 2081 (22kw) - 10 шт. Електродвигун АИР GOST180M-2 2081 (30kw) - 4 шт. Електродвигун АИР GOST200M-6 1081 (22kw) - 10 шт. Електродвигун АИР GOST200L-4 1081 (30kw) - 10 шт. Електродвигун АИР GOST225M-8 1081 (30kw) - 4 шт. Електродвигун АИР GOST225M-6 1081 (37kw) - 15 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 2: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 220/380V потужністю не більш як 0,75кВт: Електродвигун АИР GOST56A-2 1081 (0,18kw) - 20 шт. Електродвигун АИР GOST56B-2 1081 (0,25kw) - 30 шт. Електродвигун АИР GOST56B-2 1081 (0,18kw) - 20 шт. Електродвигун АИР GOST56B-2 2081 (0,25kw) - 40 шт. Електродвигун АИР GOST56B-4 2081 (0,18kw) - 20 шт. Електродвигун АИР GOST63A-2 1081 (0,37kw) - 100 шт. Електродвигун АИР GOST63A-2 2081 (0,37kw) - 40 шт. Електродвигун АИР GOST63A-4 1081 (0,25kw) - 30 шт. Електродвигун АИР GOST63A-4 2081 (0,25kw) - 20 шт. Електродвигун АИР GOST63B-4 1081 (0,37kw) - 50 шт. Електродвигун АИР GOST63B-2 2081 (0,55kw) - 20 шт. Електродвигун АИР GOST63B-4 2081 (0,37kw) - 20 шт. Електродвигун АИР GOST71A-2 2081 (0,75kw) - 15 шт. Електродвигун АИР GOST71A-6 1081 (0,37kw) - 10 шт. Електродвигун АИР GOST71B-4 1081 (0,75kw) - 30 шт. Електродвигун АИР GOST71B-6 1081 (0,55kw) - 25 шт. Електродвигун АИР GOST71A-8 1081 (0,25kw) - 30 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 3: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 220/380/660V потужністю понад 750Вт, але не більш як 7,5кВт: Електродвигун АИР GOST71B-2 1081 (1,1kw) - 100 шт. Електродвигун АИР GOST80A-4 1081 (1,1kw) - 20 шт. Електродвигун АИР GOST80A-2 1081 (1,5kw) - 6 шт. Електродвигун АИР GOST80A-4 2081 (1,1kw) - 10 шт. Електродвигун GOST80B-4 1081 (1,5kw) - 100 шт. Електродвигун АИM G-YB2-80B-2 2081 (2,2kw) - 5 шт. Електродвигун АИР GOST100S-4 2081 (3kw) - 40 шт. Електродвигун АИР GOST100L-8 2081 (1,5kw) - 4 шт. Електродвигун АИР GOST100L-4 1081 (4kw) - 20 шт. Електродвигун АИР GOST100L-4 1081 (4kw) - 50 шт. Електродвигун АИM G-YB2-90L-2 1081 (3kw) - 5 шт. Електродвигун АИР GOST100L-4 2081 (4kw) - 50 шт. Електродвигун GOST112M-4 1081 (5,5kw) - 80 шт. Електродвигун АИР GOST112M-4 2081 (7,5kw) - 20 шт. Електродвигун АИM G-YB2-100L-4 1081 (4kw) - 10 шт. Електродвигун АИM G-YB2-112M-4 1081 (5,5kw) - 5 шт. Електродвигун АИР GOST160S-8 1081 (7,5kw) - 5 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 4: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 37кВт, але не більш як 75кВт: Електродвигун АИР GOST225M-2 1081 (55kw) - 2 шт. Електродвигун АИР GOST250M-6 1081 (55kw) - 10 шт. Електродвигун АИР GOST250S-2 1081 (75kw) - 10 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 5: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 75кВт, але не більш як 375кВт: Електродвигун АИР GOST250M-2 1081 (90kw) - 5 шт. Електродвигун АИР GOST280S-2 1001 (110kw) - 4 шт. Електродвигун АИР GOST280M-6 2001 (132kw) - 10 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 6: Резистори електричні: Термістори РТС, потужністю більш як 20Вт 100 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Разом з митною декларацією №23UA59U7 від 24.01.2023 р. декларантом було подано наступні документи:

Пакувальний лист (Packing list) б/н від 10.10.2022

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RTGL-DNP2202 від 10.10.2022

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RTGL-DNP2202-1 від 01.09.2022

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RTGL-DNP2202-2 від 01.09.2022

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RTGL-DNP2202-3 від 01.09.2022

Коносамент (Bill of lading) COSU від 13.11.2022

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №0512 від 18.01.2023

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №5846 від 18.01.2023

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №6764 від 18.01.2023

Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) 22С3326A0256/00122 від 11.11.2022

Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) RTGL-DNP2202 від 10.10.2022

Банківський платіжний документ, що стосується товару №138 від 02.09.2022

Банківський платіжний документ, що стосується товару №142 від 25.10.2022

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №20/01/23-3 від 20.01.2023

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №23/01/23-2 від 23.01.2023

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №23/01/23-3 від 23.01.2023

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №23/01/23-4 від 23.01.2023

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №78 від 01.09.2022

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №8 від 01.06.2022

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівліпродажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №8-10/01/18 від 10.01.2018

Договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021

Копія митної декларації країни відправлення №03722421 від 11.09.2022.

Митним органом було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- каталоги, специфікації фірми - виробника товару.

25.01.2023 року декларантом ПП "Трейд Бізнес Сервіс" надіслано рахунок на оплату, копію експортної декларації країни відправлення, та листом декларанта від 25.01.2023 року повідомлено, що інших документів надано не буде.

25.01.2023 року Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000053/2 за митною декларацією №23UA59U7 (а.с. 57-58).

У вказаному рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів зазначено:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 №599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахункафактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір перевезення;

3) сума передплати за банківським платіжним документом №138 від 02.09.2022 та №142 від 25.10.2022 не відповідає умовам, зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018;

4) відсутня передоплата по інвойсу №SR22Y-00360 від 05.11.2022, що не відповідає умовам, зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Митним органом було обрано другорядний метод визначення митної вартості метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

У рішенні зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить: №5 - 4,51 дол. США/кг або 2802,64 дол. США/од (МД від 19.07.2022 №UA209150/2022/10328), ніж заявлено декларантом - 2,6015 дол. США/кг.; по товару №1 - 4,52 дол. США/кг або 636,64 дол. США/од (МД від 13.10.2022 №UA209150/2022/017459), ніж заявлено декларантом - 2,5708 дол. США/кг. По товару №4 - 4,50 дол. США/кг або 1892,04 дол. США/од (МД від 11.10.2022 №UA100380/2022/312040), ніж заявлено декларантом - 2,4330 дол. США/кг. По товару №3 - 4,50 дол. США/кг або 141,0865 дол. США/од (МД від 10.10.2022 №UA500500/2022/36478), ніж заявлено декларантом - 2,8632 дол. США/кг.

25.01.2023 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000141, в якій зазначено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 41).

Також з метою здійснення митного оформлення товару, представником позивача - ПП «Трейд Бізнес Сервіс» (декларантом) було подано митну декларацію, в якій митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунку-фактури) №23UA31U5 від 24.01.2023 р.

У графі 31 Митної декларації №23UA31U5 від 24.01.2023 р. (а.с. 137-139) вказаний опис товару 1: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 220/380/660V потужністю понад 750Вт, але не більш як 7,5кВт: Електродвигун АИР GOST80А-2 1081 (1,5kw) - 144 шт. Електродвигун АИР GOST80B-2 2081 (2,2kw) - 80 шт. Електродвигун АИР GOST80A-4 2081 (1,1kw) - 40 шт. Електродвигун АИР GOST90L-4 1081 (2,2kw) - 50 шт. Електродвигун АИР GOST132S-4 1081 (7,5kw) - 40 шт. Електродвигун АИР GOST132S-4 2081 (7,5kw) - 20 шт. Електродвигун АИР GOST90LB-8 1081 (1,1kw) - 10 шт. Електродвигун АИР GOST100L-8 2081 (1,5kw) - 6 шт. Електродвигун АИР GOST132M-8 1081 (5,5kw) - 10 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 2: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 37кВт, але не більш як 75кВт: Електродвигун АИР GOST132M-2 2081 (11kw) - 15 шт. Електродвигун АИР GOST180M-2 2081 (30kw) - 6 шт. Електродвигун АИР GOST132M-4 1081 (11kw) - 4 шт. Електродвигун АИР GOST250M-8 1081 (45kw) - 2 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 3: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 75кВт, але не більш як 375кВт: Електродвигун АИР 250М-4 1081 (90kw) - 2 шт. Електродвигун АИР 280М-4 1001 (90kw) - 1 шт. Електродвигун АИР 355S-6 1001 (160kw) - 2 шт. Електродвигун АИР 355МA-8 1001 (132kw) - 1 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 4: Частини, призначені виключно для електродвигунів : Фланець до двигуна GOST250S-2 (75kw) - 5 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва CN.

Разом з митною декларацією №23UA31U5 від 24.01.2023 р. декларантом було подано наступні документи:

Пакувальний лист (Packing list) б/н від 10.10.2022

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RTGL-DNP2110-5 від 10.10.2022

Коносамент (Bill of lading) COSU від 13.11.2022

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №3330 від 18.01.2023

Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) 22С3326A0256/00123 від 11.11.2022

Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) RTGL-DNP2110-5 від 10.10.2022

Банківський платіжний документ, що стосується товару №143 від 25.10.2022

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №20/01/23-2 від 20.01.2023

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №23/01/23-1 від 23.01.2023

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №77 від 18.11.2021

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №8 від 01.06.2022

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівліпродажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №8-10/01/18 від 10.01.2018

Договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021

Копія митної декларації країни відправлення №03722419 від 11.09.2022.

Митним органом було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- каталоги, специфікації фірми - виробника товару.

25.01.2023 року декларантом ПП "Трейд Бізнес Сервіс" надіслано рахунок на оплату, копію експортної декларації країни відправлення, та листом декларанта від 25.01.2023 року повідомлено, що інших документів надано не буде.

25.01.2023 року Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000054/2 за митною декларацією №23UA31U5 (а.с. 85-86).

У вказаному рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів зазначено:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 №599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір перевезення;

3) сума передплати за банківським платіжним документом №143 від 25.10.2022 не відповідає умовам, зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018;

4) відсутня передоплата по інвойсу №RTGL-DNP2110-5 від 10.10.2022, що не відповідає умовам, зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Митним органом було обрано другорядний метод визначення митної вартості метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

У рішенні зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить: по товару №1 - 4,50 дол. США/кг (МД від 03.12.2022 №UA500500/2022/044772), ніж заявлено декларантом - 2,8707 дол. США/кг; по товару №3 - 4,51 дол. США/кг (МД від 19.07.2022 №UA209150/2022/10328), ніж заявлено декларантом - 3,2856 дол. США/кг; по товару №2 - 4,50 дол. США/кг (МД від 11.10.2022 №UA100380/2022/312040), ніж заявлено декларантом - 2,5093 дол. США/кг. по товару №4 - 8,07 дол. США/кг (МД від 24.11.2022 №UA100100/2022/043571), ніж заявлено декларантом - 1,3521 дол. США/кг.

25.01.2023 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000142, в якій зазначено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 80).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до положень статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів та зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати з органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу частин 1, 2 ст.53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів та зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною п`ятою статті 53 МК України чітко та імперативно визначено, що митним органом забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищевикладене, аналіз положень ч.3 ст.53, ч. 1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, адже такі вади не дозволяють органу доходів та зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Так, процедура витребування органом доходів та зборів додаткових документів з урахуванням вимог чинного законодавства має визначені умови та послідовність - витребування додаткових документів має місце виключно з підстав існування у контролюючого органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. У свою чергу, митниця має вказати, які саме відомості у поданих документах викликають сумнів. Витребування додаткових документів за переліком ч. 3 ст. 53 МК України можливе за умови зазначення митницею того, який саме документ є необхідним та які конкретно відомості такий документ має підтвердити. Тобто витребування всіх документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, можливе за умови надання митницею пояснень щодо кожного з документів.

Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21 -591 аі5 (814/283/14), Верховним Судом, зокрема, постановах від 20.02.2018 року № 826/997/16, від 20.02.2015 року № 826/8799/16, від 17.04.2018 року № 815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

Щодо оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000053/2 від 25.01.2023 р. суд зазначає наступне.

В оскаржуваному рішенні митним органом було зазначено, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Слід зауважити, що згідно п.2.2. Контракту сторони домовилися, що у вартість товару входить вартість пакування, маркування, доставки до порту та завантаження на борт судна.

Відповідно п.п.7.1. Сторонами узгоджено, що пакування повинно забезпечити повне збереження товару та забезпечити транспортування всіма видами транспорту.

Отже, згідно графи 31 МД «Вантажні місця та опис товарів» визначено, що товар транспортується в ящиках з досок, частково в картонних коробках.

Проте, як було вказано митним органом, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

За результатом розгляду справи №815/6817/17 Верховний Суд прийняв постанову від 25.01.2019 року, відповідно до якої посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив з огляду на те, що відповідно до умов Контракту пакування товару здійснюється за рахунок продавця, а вартість упаковки входить до ціни товару.

Одеська митниця безпідставно дійшла висновку щодо відсутності інформації про включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме вартість упаковки або робіт, які пов`язані з пакуванням, оскільки згідно з п. 2.2 Контракту обов`язок упаковки і маркування товару покладається на Продавця, а тому дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

З аналізу вказаних норм вбачається, що декларантом має бути зазначено дані про витрати на пакування та маркування товару, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок зазначення даних про витрати на пакування та маркування товару, оскільки вони включені до ціни товару.

Також митний орган зазначив, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Проте у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір перевезення.

Згідно наданої ТОВ «Посейдон Групп» довідки про транспортні витрати №20/01/23-3 від 20.01.2023 р., вартість транспортних витрат пов`язаних з доставкою морським транспортом ватажу у контейнерах BSIU2475846, BSIU3046764, CSNU1160512 за маршрутом порт Shanghai (Китай) - порт Constanta (Румунія) на адресу ТОВ «Дніпроресурс»: 65003, Україна, м. Одеса,вул. Чорноморського Козацтва, 103,офіс 428 становлять 314 037,50 грн. (триста чотирнадцять тисяч тридцять сім гривень та 50 копійок).

У свою чергу, морське перевезення вказаних контейнерів BSIU2475846, BSIU3046764, CSNU1160512 здійснювалось за коносаментом №COSU від 13.11.2022, в графі 3 «Notify party» якого вказано компанію, яку потрібно інформувати про прибуття вантажу, а саме: перевізника - ТОВ «Посейдон Групп».

Щодо відсутності посилання на договір перевезення у вказаних довідках, слід взяти до уваги рахунок на оплату №7 від 05.01.2023 р., відповідно якого постачальником є ТОВ «ПОСЕЙДОН ГРУПП», покупцем - ТОВ«ДНІПРОРЕСУРС». У наведеному рахунку вказано договір, за яким надаються послуги, а саме: Договір транспортно-експедиторських послуг №2312/21 від 23.12.2022 та перелічено контейнери, первезення яких здійснювалось: BSIU2475846, BSIU3046764, CSNU1160512.

Відповідно до рахунку №7 від 05.01.2023 вартість наданих послуг становить 314685,00 грн. (з ПДВ 647,50 грн.), з яких: компенсація витрат морського перевезення за межами митної території України (фрахт) - 310800,00 грн., транспортно-експедиторські послуги на території України - 3237,50 грн.

Крім того, надання послуг з перевезення вантажу ТОВ «Посейдон Групп» також підтверджується і довідками про вартість транспортних витрат, пов`язаних з автодоставкою вантажу у зазначених вище контейнерах, зокрема:

1) згідно довідки про транспортні витрати №23/01/23-3 від 23.01.2023 р., вартість транспортних витрат пов`язаних з автодоставкою ватажу у контейнері BSIU3046764 MAN з номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , порт Constanta (Румунія) - м. Одеса , Україна становлять: за маршрутом порт Constanta (Румунія) м/п «Орловка» - 36568,60 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень та 60 копійок); за маршрутом м/п «Орловка» - м. Одеса, Україна - 36568,60 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень та 60 копійок). Загальна вартість витрат - 73137,20 грн. (сімдесят три тисячі сто тридцять сім гривень та 20 копійок). Страхування вантажу не проводилось;

2) згідно довідки про транспортні витрати №23/01/23-2 від 23.01.2023 р., вартість транспортних витрат пов`язаних з автодоставкою ватажу у контейнері CSNU1160512 SCANIA з номерними знаками KА6409ВС/ВН4292ХI, порт Constanta (Румунія) - м. Одеса , Україна становлять за маршрутом порт Constanta (Румунія) м/п «Орловка» - 36568,60 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень та 60 копійок); за маршрутом м/п «Орловка» - м. Одеса, Україна - 36568,60 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень та 60 копійок). Загальна вартість витрат - 73137,20 грн. (сімдесят три тисячі сто тридцять сім гривень та 20 копійок). Страхування вантажу не проводилось;

3) згідно довідки про транспортні витрати №23/01/23-4 від 23.01.2023 р., вартість транспортних витрат пов`язаних з автодоставкою ватажу у контейнері BSIU2475846 MAN з номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , порт Constanta (Румунія) - м. Одеса, Україна становлять за маршрутом порт Constanta (Румунія) м/п «Орловка» - 36568,60 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень та 60 копійок); за маршрутом м/п «Орловка» - м. Одеса , Україна - 36568,60 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень та 60 копійок). Загальна вартість витрат - 73137,20 грн. (сімдесят три тисячі сто тридцять сім гривень та 20 копійок). Страхування вантажу не проводилось.

Суд зазначає, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/ або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Отже, з викладеного вбачається, що у транспортних (перевізних) документах вказані всі необхідні відомості щодо ототожнення цих довідок та наданих послуг, в тому числі Договір транспортно-експедиторських послуг №2312/21 від 23.12.2022, на не зазначення якого посилається митний орган.

У даному рішенні також було зазначено, що сума передплати за банківським платіжним документом №138 від 02.09.2022 та №142 від 25.10.2022 не відповідає умовам, зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018. Відсутня передоплата по інвойсу №SR22Y-00360 від 05.11.2022, що не відповідає умовам, зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Як було зазначено вище, згідно п.п. 2.1., 2.2. Контракту орієнтовна сума контракту складає 990000,00 доларів США. Ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

За умовами п.п. 3.2., 3.3. Контракту Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

01 вересня 2022 року позивачу виставлено інвойси №RTGL-DNP2202-1 від 01.09.2022 р. на суму 59410,44 доларів США, №RTGL-DNP2202-2 від 01.09.2022 р. на суму 58110,04 доларів США та №RTGL-DNP2202-3 від 01.09.2022 р. на суму 56678,97 доларів США. В подальшому, надано об`єднаний інвойс №RTGL-DNP2202 від 10.10.2022 р. відповідно до якого, загальна вартість партії товару становить 174199,45 доларів США.

З приводу сумнівів митного органу щодо умов здійснення оплати за товар, то необхідно зазначити, що між сторонами було узгоджено поставку товару, вартість якого складає загалом 174199,45 доларів США, на умовах, вказаних у проформі-інвойсі, які автентичні з положеннями Контракту, зокрема, 30% передплата, залишок перед доставкою. Якщо провести розрахунок за умовами контракту, то передплата 30% від суми 174199,45 доларів США повинна складати - 52259,83 доларів США та залишок - 121939,62 доларів США. Однак, позивач сплатив передплату у розмірі 59000,07 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №138 від 02.09.2022 р. та залишок - у розмірі 115199,38 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №142 від 25.10.2022 р. З огляду на вказану калькуляцію, позивач сплатив на розрахунковий рахунок контрагента усього 174199,45 доларів США, що підтверджується платіжними інструкціями, в призначенні яких зазначено «PREPAYMENT FOR ELECTRIC GENERATING IN contract 8 10/01/18 dd 10.01.18, inv RTGLDNP 2202 dd 01.09.22» (70: Remittance Information). З наведеного вбачається, що оплата за поставку товару була здійснена в повному обсязі, суперечностей у вартості товару, способі та об`ємі сплати не виявлено. Крім того, посилання митниці на відсутність передоплати по інвойсу № SR22Y-00360 від 05.11.2022, суд не бере до уваги, оскільки такого інвойсу в документах, наданих разом з митною декларацією для митного оформлення товару, не існує.

Згідно ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).

З викладеного можна зробити висновок, що надання митному органу документів щодо оплати/передоплати товару не впливають на рівень митної вартості товару, а лише підтверджують заявлену ціну, як складову митної вартості товару.

Доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованих товарів з підстави наявності розбіжності в умовах оплати є безпідставними, оскільки суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на виконання вимоги щодо надання додаткових документів митниці було надіслано копію митної декларації країни відправлення. Однак, митний орган вказав, що у наданій копії митної декларації країни відправлення відсутній переклад, відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Митна декларація країни відправлення (експортна декларація ЕХ-1) - це митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. Відповідно до умов Інкотермс 2010 експортну декларацію може оформляти продавець чи покупець продукції.

Експортна декларація №№03722421 від 11.09.2022 р. була оформлена продавцем товару, про що зазначено у р.1 декларації, згідно з правилами оформлення такого документу в країні відправлення. Факт того, що дана декларація стосується товару, який був поставлений саме за цим контрактом свідчать інші дані, вказані у декларації.

У наведеній експортній декларацій у графі «Номер контракту (угоди)» вказано документ, за яким поставляється товар, а саме: RTGL-DNP2202; у графі «Отримувач вантажу» - ТОВ «Дніпроресурс»; у графі «Найменування транспортного засобу та номер рейсу» зазначено CMA CGM VOLGA/OBXDTW; у графі «Номер транспортної накладної (коносамента)» зазначено COSU; у графі «Примітки» вказано номер контейнера BSIU2475846, BSIU3046764, CSNU1160512. Крім того, наведено умови постачання FOB, вказано товар, код товару, вагу, кількість та ціну поставленого товару.

За наведеного, інформація про товар повністю співпадає з відомостями, зазначеними в МД декларантом, та узгоджується з відомостями в товаросупровідних документах, у тому числі, з реквізитами, необхідними для ідентифікації ввезеного товару та пов`язання наданої експортної декларації з даною поставкою товару.

При цьому, щодо не зазначення в експортних деклараціях країни відправлення номеру контракту, суд бере до уваги, що наявність або відсутність номеру контракту в експортній декларації країни відправлення не є ціноутворюючим фактором та не впливає саме на числове значення складових митної вартості товарів, а номер контракту міститься в інших документах, поданих до митного оформлення.

Відповідно до правил заповнення графи 20 МД згідно глави 2 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, у графі 20 «Умови поставки» у першому підрозділі графи наводиться скорочене літерне найменування умов поставки, у другому підрозділі графи зазначається літерний код відповідно до класифікації країн світу країни, на території якої міститься географічний пункт доставки товарів, через пропуск назва цього географічного пункту.

Таким чином, у декларації країни відправлення наведена назва географічного пункту доставки товарів - FOB CN Shanghai та згідно наданих до митного оформлення документів, зокрема, договору, інвойсів тощо, також зазначено умови поставки - FOB Shanghai. За наведеного, географічний пункт переходу відповідальності за втрату товару та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця є порт Shanghai.

Суд вважає безпідставним посилання митного органу на те, що декларація не містить перекладу, оскільки в силу ст.254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Отже, у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.

Також, відповідно до ст.254 МК України, зокрема, митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Проте, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме дані, які містяться у декларації країни експортера, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

При цьому, митний орган не вимагав від позивача надати переклад вказаного документу, викладеного китайською мовою, та зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається, яким саме чином ненадання перекладу митної декларації країни відправлення вплинуло на достовірність визначення позивачем задекларованої митної вартості.

Суд зазначає, що митний орган в окремих випадках може вимагати переклад будь-яких поданих іноземною мовою документів для митного контролю та оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей зазначених в оригіналах документів, однак із зазначенням, яку саме інформацію можна отримати з наведеної декларації країни відправлення та неможливо підтвердити з інших наданих до митного оформлення документів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000054/2 від 25.01.2023 р., суд зазначає наступне.

У даному рішенні було також наведено, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Слід зауважити, що згідно п.2.2. Контракту сторони домовилися, що у вартість товару входить вартість пакування, маркування, доставки до порту та завантаження на борт судна.

Відповідно п.п.7.1. Сторонами узгоджено, що пакування повинно забезпечити повне збереження товару та забезпечити транспортування всіма видами транспорту.

Отже, згідно графи 31 МД «Вантажні місця та опис товарів» визначено, що товар транспортується в ящиках з досок, частково в картонних коробках.

Проте, як було вказано митним органом, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Необхідно зазначити, що за результатом розгляду справи №815/6817/17 Верховний Суд прийняв постанову від 25.01.2019 року, відповідно до якої посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив з огляду на те, що відповідно до умов Контракту пакування товару здійснюється за рахунок продавця, а вартість упаковки входить до ціни товару.

Одеська митниця безпідставно дійшла висновку щодо відсутності інформації про включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме вартість упаковки або робіт, які пов`язані з пакуванням, оскільки згідно з п.2.2 Контракту обов`язок упаковки і маркування товару покладається на Продавця, а тому дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

З аналізу вказаних норм вбачається, що декларантом може бути зазначено дані про витрати на пакування та маркування товару, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок зазначення даних витрати на пакування та маркування товару, оскільки вони включені до ціни товару.

Поміж іншого, митний орган зазначив, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Проте у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір перевезення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наданої ТОВ «Посейдон Групп» довідки про транспортні витрати №20/01/23-2 від 20.01.2023 р., вартість транспортних витрат пов`язаних з доставкою морським транспортом ватажу у контейнері CSNU1433330 за маршрутом порт Shanghai (Китай) - порт Constanta (Румунія) на адресу ТОВ «Дніпроресурс»: 65003, Україна, м. Одеса,вул. Чорноморського Козацтва, 103, офіс 428 становлять 104895,50 грн. (сто чотири тисячі вісімдесят дев`яносто п`ять гривень та 00 копійок).

У свою чергу, морське перевезення контейнеру CSNU1433330 здійснювалось за коносаментом №COSU від 13.11.2022, в графі 3 «Notify party» якого вказано компанію, яку потрібно інформувати про прибуття вантажу, а саме, перевізника - ТОВ «Посейдон Групп».

Щодо відсутності посилання на договір перевезення у вказаних довідках, суд бере до уваги рахунок на оплату №8 від 05.01.2023 р., відповідно якого постачальником є ТОВ «ПОСЕЙДОН ГРУПП», покупцем - ТОВ«ДНІПРОРЕСУРС». У наведеному рахунку вказано договір, за яким надаються послуги, а саме: Договір транспортно-експедиторських послуг №2312/21 від 23.12.2022 та вказано контейнер, первезення якого здійснювалось CSNU1433330.

Відповідно до рахунку №8 від 05.01.2023 вартість наданих послуг становить 104895,00 грн. (з ПДВ 215,83 грн.), з яких:

1. Компенсація витрат морського перевезення за межами митної території України (фрахт) - 103600,00 грн.

2. Транспортно-експедиторські послуги на території України - 1079,17 грн.

Крім того, надання послуг з перевезення вантажу ТОВ «Посейдон Групп» також підтверджується і довідкою про транспортні витрати №23/01/23-1 від 23.01.2023 р., вартість транспортних витрат пов`язаних з автодоставкою ватажу у контейнері CSNU1433330 MERCEDES - BENZ з номерними знаками НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , порт Constanta (Румунія) - м.Одеса, Україна становлять за маршрутом порт Constanta (Румунія) м/п «Орловка» - 36568,60 грн (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень та 60 копійок) ; за маршрутом м/п «Орловка» - м.Одеса , Україна 36568,60 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень та 60 копійок). Загальна вартість витрат 73137,20 грн. (сімдесят три тисячі сто тридцять сім гривень та 20 копійок). Страхування вантажу не проводилось.

Суд зазначає, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/ або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Отже, з викладеного вбачається, що у транспортних (перевізних) документах вказані всі необхідні відомості щодо ототожнення цих довідок та наданих послуг, у тому числі Договір транспортно-експедиторських послуг №2312/21 від 23.12.2022, на незазначення якого посилається митний орган.

В оскаржуваному рішенні також було наведено, що сума передплати за банківським платіжним документом №143 від 25.10.2022 не відповідає умовам зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018. Відсутня передоплата по інвойсу № RTGLDNP2110-5 від 10.10.2022 що не відповідає умовам зазначеним у п.3 контракта №8- 10/01/18 від 10.01.2018.

Як було зазначено, згідно п.п. 2.1., 2.2. Контракту орієнтована сума контракту складає 990000,00 доларів США. Ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

За умовами п.п. 3.2., 3.3. Контракту Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

Суд бере до уваги, що в межах постачання цієї партії товару було сформовано проформу-інвойс №RTGL-DNP2110 від 18.11.2021 на загальна суму 332984,37 доларів США, який включає вартість товару по інвойсам №RTGL-DNP2110, №RTGL-DNP2110-2, №RTGL-DNP2110-3, №RTGL-DNP2110-4 та №RTGL-DNP2110-5.

На виконання положень п.3.2 Контракту 09.12.2021 р. було здійснено передоплату у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури (проформи) у розмірі 99 895,31 доларів США. Другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури (проформи) у розмірі 99 895,31 доларів США було перераховано 05.07.2022 р.

У подальшому вказані платежі було розподілено на відповідні інвойси, зокрема, платіж від 05.07.2022 р. у розмірі 99895,31 доларів США, розподілено наступним чином, з яких 14959,22 доларів США - переплата за інвойсом №RTGL-DNP2110-5.

Крім того, додатковою угодою №9 від 01.09.2022 було внесено зміни до пунктів 3.2., 3.3. Контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018 р. та викладено в наступній редакції: « 3.2. Покупець зобов`язаний внести авансовий платіж у розмірі 45% від суми рахункуфактури (проформи) банківським переказом на рахунок Продавця. 3.3. Покупець проводить остаточний розрахунок на банківський рахунок Продавця за комерційним рахунком-фактурою протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати письмового повідомлення Продавцем про готовність продукції до відвантаження».

01 вересня 2022 року позивачу виставлено проформу-інвойс №RTGL-DNP2110-5 на суму 57206,85 доларів США та інвойс №RTGL-DNP2110-5 від 10.10.2022 р. відповідно до якого, загальна вартість партії товару становить 57206,85 доларів США.

02.09.2022 позивач сплатив 59573,09 доларів США, з яких 573 доларів США - переплата за інвойсом №RTGL-DNP2110-5.

Надалі продавцем було надіслано повідомлення про готовність продукції до відвантаження №б/н від 19.10.2022 р. з вимогою здійснити остаточний розрахунок по інвойсу №RTGL-DNP2110-5.

На виконання вказаного повідомлення Позивачем сплачено залишок вартості інвойсу у розмірі 41674,61 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №143 від 25.10.2022 р. в призначенні якої зазначено «PREPAYMENT FOR ELECTRIC GENERATING IN contract 8 10/01/18 dd 10.01.18, inv RTGLDNP 2210-5 dd 01.09.22» (70: Remittance Information).

Детальний розрахунок здійснених позивачем передплат міститься у листах до АТ «Альянс Банк» щодо розподілу валютних платежів.

З огляду на вказану калькуляцію, позивач сплатив на розрахунковий рахунок контрагента загалом 57206,85 доларів США (14959,22 + 573,02 + 41674,61 = 57206,85).

З наведеного вбачається, що оплата за поставку товару була здійснена в повному обсязі, суперечностей у вартості товару, способі та об`ємі сплати не виявлено. Необхідно зазначити, згідно ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).

З викладеного можна зробити висновок, що надання митному органу документів щодо оплати/передоплати товару не впливають на рівень митної вартості товару, а лише підтверджують заявлену ціну, як складову митної вартості товару.

Доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованих товарів з підстави наявності розбіжності в умовах оплати є безпідставними, оскільки суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта.

Крім того, на виконання вимоги щодо надання додаткових документів митниці було надіслано копію митної декларації країни відправлення. Однак, митний орган вказав, що у наданій копії митної декларації країни відправлення відсутній переклад, відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Митна декларація країни відправлення (експортна декларація ЕХ-1) - це митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. Відповідно до умов Інкотермс 2010 експортну декларацію може оформляти продавець чи покупець продукції.

Експортна декларація №03722419 від 11.09.2022 р. була оформлена продавцем товару, про що зазначено у р.1 декларації, згідно з правилами оформлення такого документу в країні відправлення.

Факт того, що дана декларація стосується товару, який був поставлений саме за цим контрактом свідчать інші дані, вказані у декларації.

У наведеній експортній декларацій у графі «Номер контракту (угоди)» вказано документ, за яким поставляється товар, а саме, RTGL-DNP2110-5; у графі «Отримувач вантажу» - ТОВ «Дніпроресурс»; у графі «Найменування транспортного засобу та номер рейсу» зазначено CMA CGM VOLGA/OBXDTW; у графі «Номер транспортної накладної (коносамента)» зазначено COSU; у графі «Примітки» вказано номер контейнера CSNU1433330. Крім того, наведено умови постачання FOB, вказано товар, код товару, вагу, кількість та ціну поставленого товару.

За наведеного, інформація про товар, повністю співпадає з відомостями, зазначеними в МД декларантом, та узгоджується з відомостями в товаросупровідних документах, в тому числі, з реквізитами, необхідними для ідентифікації ввезеного товару та пов`язання наданої експортної декларації з даною поставкою товару.

При цьому, щодо не зазначення в експортних деклараціях країни відправлення номеру контракту, суд бере до уваги доводи позивача, що наявність або відсутність номеру контракту в експортній декларації країни відправлення не є ціноутворюючим фактором та не впливає саме на числове значення складових митної вартості товарів, а номер контракту міститься у інших документах поданих до митного оформлення.

Відповідно до правил заповнення графи 20 МД згідно глави 2 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, у графі 20 «Умови поставки» у першому підрозділі графи наводиться скорочене літерне найменування умов поставки, у другому підрозділі графи зазначається літерний код відповідно до класифікації країн світу країни, на території якої міститься географічний пункт доставки товарів, через пропуск назва цього географічного пункту.

Таким чином, у декларації країни відправлення наведена назва географічного пункту відправлення товарів - FOB CN Shanghai та згідно наданих до митного оформлення документів, зокрема, договору, інвойсів тощо, також зазначено умови поставки - FOB Shanghai. За наведеного, географічний пункт переходу відповідальності за втрату товару та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця є порт Shanghai.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання митного органу на те, що декларація не містить перекладу, оскільки в силу ст.254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Отже, у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.

Також, відповідно до ст.254 МК України, зокрема, митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Проте, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме дані, які містяться у декларації країни експортера, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

При цьому, митний орган не вимагав від позивача надати переклад вказаного документу, викладеного китайською мовою. Та зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається, яким саме чином ненадання перекладу митної декларації країни відправлення вплинуло на достовірність визначення позивачем задекларованої митної вартості.

Отже, виходячи з висловленої позиції, митний орган в окремих випадках може вимагати переклад будь-яких поданих іноземною мовою документів для митного контролю та оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей зазначених в оригіналах документів, однак із зазначенням яку саме інформацію можна отримати з наведеної декларації країни відправлення та неможливо підтвердити з інших наданих до митного оформлення документів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

Встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме документи та яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не містять подані декларантом документи.

Аналізуючи зазначені норми, Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року по справі № 21-591а15 зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За викладених вище обставин, суд погоджується з доводами позивача, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

За таких обставин, у митного органу були відсутні підстави вимагати у декларанта подання додаткових документів за переліком ч.3 ст.53 МК України, до яких, серед іншого належить і експортна декларація країни відправлення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно прийняв спірні рішення №UA500500/2023/000053/2 від 25.01.2023 р. та №UA500500/2023/000054/2 від 25.01.2023 р. про коригування митної вартості товарів, тому вони підлягають скасуванню, а позов ТОВ ДНІПРОРЕСУРС - задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме: судовий збір у розмірі 13682,12 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС (адреса: вул. Чорноморського козацтва, буд. 103, офіс 428, м. Одеса, 65003, ) до Одеської митниці (адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000053/2 від 25.01.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000054/2 від 25.01.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС сплачений судовий збір у розмірі 13682,12 грн. (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят дві гривні дванадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів