Справа № 200/435/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року справа №200/435/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року (повне судове рішення складено 24 липня 2023 року) у справі № 200/435/23 (суддя в І інстанції Ушенко С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України, в якому, з урахуванням заяв про уточнення/збільшення позовних вимог, просив:

визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо забезпечення виконання у 2021 та 2022 роках фінансування програми КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду»;

зобов`язати Міністерство соціальної політики України вчинити дії, направлені на забезпечення виконання фінансування у 2023 році програми КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» щодо погашення заборгованості за пенсійними виплатами ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі № 200/2802/20-а, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 200/7255/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі № 200/11618/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у справі № 200/13658/21;

визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо здійснення фінансування Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в обсязі, достатньому для погашення заборгованості за пенсійними виплатами ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі № 200/2802/20-а, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 200/7255/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі №200/11618/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у справі № 200/13658/21;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо здійснення запитів коштів у Пенсійного фонду України в обсязі, достатньому для погашення заборгованості за пенсійними виплатами ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі № 200/2802/20-а, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 200/7255/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі №200/11618/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у справі № 200/13658/21 - з дати набрання ними законної сили;

зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити фінансування і виплату коштів у розмірі і обсязі, достатньому для погашення заборгованості за пенсійними виплатами ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі № 200/2802/20-а, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 200/7255/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі №200/11618/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у справі № 200/13658/21.

В обґрунтування позову посилається на те, що оскільки Головним управлінням ПФУ в Донецькій області виконане своє зобов`язання щодо запиту коштів у Пенсійного фонду України на погашення заборгованості за пенсійними виплатами ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі № 200/2802/20-а, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 200/7255/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі №200/11618/21, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у справі №200/13658/21, а Пенсійний фонд України до теперішнього часу не виконав свій обов`язок щодо виділення коштів на погашення заборгованості за вказаними судовими рішеннями, означене свідчить про протиправну бездіяльність останнього та необхідність зобов`язати його вчинити дії щодо виділення цих коштів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року прийнято до розгляду заяви ОСОБА_1 про уточнення/збільшення позовних вимог у справі. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Міністерство соціальної політики України до участі в адміністративній справі № 200/435/23 у якості співвідповідачів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області діяло зі значним зволіканням та не у спосіб і порядок, що визначені вказаним нормативним актом при формуванні проектів бюджету Пенсійного Фонду України на 2020, 2021 та 2022 роки, та ним не були вжиті всі необхідні заходи, визначені постановою, з приводу врахування коштів, необхідних для виконання саме вказаних вище рішень суду, а тому листи, надані Головним управлінням, не можуть слугувати достатніми доказами виконання обов`язків щодо запиту коштів на виконання рішень суду.

Зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 37 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів, яким є Міністерство соціальної політики України, повинно забезпечити уточнення бюджетних запитів з урахуванням прийнятих Кабінетом Міністрів України рішень щодо доопрацювання проекту закону про Державний бюджет України на відповідний рік для подання до Верховної Ради України та у триденний строк подати їх до Міністерства фінансів України. Разом з тим, Міністерство соціальної політики України, як головний розпорядник коштів, повинно забезпечити виконання уточнених бюджетних запитів з урахуванням прийнятих Кабінетом Міністрів України рішень щодо доопрацювання проекту закону про Державний бюджет України на відповідний рік для подання до Верховної Ради України та у триденний строк подати їх до Міністерства фінансів України, а відтак, повинно забезпечити виконання свого обов`язку щодо фінансування програми КПКВК 2506080, яка в кінцевому випадку має на меті виплату заборгованості з пенсії, перерахованої на виконання судового рішення.

У зв`язку з чим позивач зробив висновок, що через неузгодженість дій державних органів і відсутність належного контролю за використанням бюджетних коштів, він не отримав належні пенсійні виплати.

У відзиві на апеляційну скаргу Мінсоцполітики висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорта громадянина України НОМЕР_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачі в даних правовідносинах є суб`єктами владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2020 у справі 200/2802/20-а, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії - задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року на підставі довідки № 334лк від 29.09.2019, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Донецькій області та направленої до ГУ ПФУ в Донецькій області із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 2500 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції 2000 грн., надбавка за вислугу років 35% - 1575 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 63% - 3827, 25 грн., премія 48,6% - 4812, 50 грн., всього 14 714, 75 грн., для здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року, тобто з дати виникнення права на перерахунок, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату різниці між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії, без обмеження максимального розміру, ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року, на підставі довідки № 334лк від 29.09.2019, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Донецькій області на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2018 року у справі №219/9521/16-а, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 2500 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції 2000 грн., надбавка за вислугу років 35% - 1575 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 63% - 3827,25 грн., премія 48,6% - 4812,50 грн., всього 14 714,75 грн.

Вказане рішення залишено без змін ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року.

На підставі заяви ОСОБА_1 (вх. № 2841/20 від 28.09.20) про видачу виконавчого документу, виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення суду направлено на його адресу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/2802/20-а шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт впродовж 10 днів з дня постановлення ухвали суду про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2021 по справі № 200/2802/20-а в частині зобов`язання здійснити виплату різниці між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії, без обмеження максимального розміру, ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року, на підставі довідки № 334лк від 29.09.2019, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Донецькій області на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2018 року у справі №219/9521/16-а, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 2500 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції 2000 грн., надбавка за вислугу років 35% - 1575 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 63% - 3827,25 грн., премія 48,6% - 4812,50 грн., всього 14 714,75 грн.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у даній справі заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання до вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії, - задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання рішення суду від 03.07.2020 у справі № 200/2802/20-а в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату різниці між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2016, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення: «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 різницю між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії за період з 01.01.2016 по 22.09.2020 у сумі 323 307 (триста двадцять три тисячі триста сім) грн. 65 коп.».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 200/7255/21 відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі №200/7255/21 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 35 від 26.05.2021 про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності на підставі оновленої довідки № 33/25-767 від 13.05.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок і виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки № 33/25-767 від 13.05.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області». В решті позовних вимог відмовлено.

Вказана постанова набрала законної сили 3 грудня 2021 року, ОСОБА_1 видано виконавчий лист.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду у 30-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 200/7255/21.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2021 у справі №200/11618/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вичинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 по інвалідності та її виплати з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки № 33/25-2250 від 05.08.2021, виданої Державною Установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області», за винятком раніше проведених виплат; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 по інвалідності з 01.12.2019 на підставі довідки № 33/25-2250 від 05.08.2021, виданої Державною Установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області», за винятком раніше проведених виплат; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 31.01.2022, виконавчі листи по справі видано 24 грудня 2021 року.

25 липня 2022 року ухвалою суду заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом 30 днів з дня отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2021 у справі № 200/11618/21 в частині виплати доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по 28.02.2022 у загальній сумі 17963,91 грн.; попереджено керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі № 200/13658/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №114 від 28.09.2021 про скасування з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в сумі 2000 грн., згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №13 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату до пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати в сумі 2000 грн., згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 04 січня 2022 року.

18 січня 2022 року видано виконавчий лист про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату до пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати в сумі 2000 грн., згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі № 200/13658/21.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 07 червня 2023 року у даній справі заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну способу та порядку виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено. Замінено спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого Донецьким окружним адміністративним судом 18.01.2022 видано виконавчий лист № 200/13658/21, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату до пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати в сумі 2000 грн., згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», із «зобов`язання виплатити» на «стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахованої заборгованості за період з 01.07.2021 по 30.06.2022 у сумі 24000,00 грн.».

Спірні правовідносини виникли з приводу невиплати відповідачем нарахованої на підставі вказаних рішень суду суми пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що спір стосовно розміру нарахованої заборгованості з виплати пенсії між сторонами відсутній.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії, гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Відповідно п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (далі - Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пунктом 4 Положення № 280 передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України; організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно п. 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Згідно пп. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485 (зі змінами) (далі - Положення № 28-2), Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. 9 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1465, асигнування з державного бюджету, які виділяються для фінансування виплат Фонду, і кошти Фонду, що надходять на видаткові рахунки, Фонд розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій, соціальних та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, а також видатків головним управлінням Фонду згідно з потребою.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» (далі Порядок № 1596), передбачено:

«12. Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.(…)

13. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів. (…) Під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України та Мінсоцполітики.

14. На підставі складених документів Пенсійний фонд України та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.(…)».

Таким чином, Пенсійний фонд України здійснює фінансування пенсій шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок. Сума фінансування визначається за списками, сформованими головними управліннями Фонду в областях та місті Києві.

Таке централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо та призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку.

Перерахування коштів під час фінансування здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів, сформованими і підписаними головними управліннями.

Це підтверджується, зокрема, формами списку на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки та опису списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки, передбаченими додатками 2 і 3 до Порядку № 1596.

Так, з форми списків вбачається, що список включає перелік одержувачів, ідентифікуючу інформацію про них, загальну кількість одержувачів та суму до виплати за цим списком.

Опис списків включає зведену інформацію про установу банку, номери списків, кількість одержувачів за ними та суму.

Опис складається до декількох списків одночасно. Ідентифікуючу інформацію про одержувачів (прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер) опис списків не містить.

На підставі опису списків Пенсійний фонд України формує платіжний документ на суму, вказану в описі, та перераховує кошти до зазначеного в описі банку.

Пенсійний фонд України позбавлений можливості здійснювати фінансування пенсії окремому одержувачу, оскільки не складає список та не володіє інформацією про одержувачів, включених до нього.

У відповідності до ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень.

Відповідачем є та процесуальна особа, якій пред`явлено позовну вимогу та яка, на думку позивача, своєю діяльністю (діями або бездіяльністю) порушила його права та до якої позивач направляє свої позовні вимоги (свій позов) звернувшись при цьому до суду.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Для ефективного поновлення порушеного права необхідно щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права.

Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 14.05.2019 у справі № 910/11511/18.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем висловлено, зокрема, незгоду з виконанням рішень судів у справах № 200/7255/21, № 200/13658/21, № 200/2802/20-а, №200/11618/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд в постанові від 20.12.2018 № 2а/155/17/2015 вказав, що подання окремого позову про зобов`язання пенсійного органу виконати судове рішення свідчить про обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав, оскільки не відновлює і не може відновити порушені, на думку позивача, права, свободи та інтереси, які вже були захищені судом у іншій справі.

Суб`єкт владних повноважень не може бути зобов`язаний виконувати судове рішення, яке набрало законної сили, шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа (постанова Верховного Суду від 19.11.2018 у справі № 804/10624/15).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, а також в постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 522/1828/17, від 26.05.2020 у справі № 522/1826/17, від 26.05.2020 у справі №522/5265/17.

Суд зазначає, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, пов`язаних з виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області судових рішень у справах № 200/7255/21, №200/13658/21, №200/2802/20-а та № 200/11618/21.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище в сукупності, місцевий суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 200/435/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 24 жовтня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук