Справа № 520/458/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 р. Справа № 520/458/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, повний текст складено 05.05.23 по справі № 520/458/23

за позовом ОСОБА_1

до Харківської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради (далі за текстом також відповідач), в якому просила:

1) визнати протиправними дії Харківської міської ради, пов`язані із відмовою у видачі ОСОБА_1 дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.01.2010 (тип об`єкта: квартира; адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ), та дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2010 (тип об`єкта: місце паркування № 38 в літ. "А-9" площею 19,9 кв.м.; адреса об`єкта: АДРЕСА_2 );

2) зобов`язати Харківську міську раду (. адреса: 61003, м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7, 2-й пов.) виготовити та видати ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) зобов`язати Харківську міську раду (, адреса: 61003, м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7, 2-й пов.) виготовити та видати ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дублікат свідоцтва про право власності на місце паркування № НОМЕР_2 в літ. "А-9" площею 19,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, не враховано всі фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення адміністративного спору.

В апеляційній скарзі позивач викладає обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, наведені ним у позовній заяві. Зазначає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення без урахування того, що відповідач наділений повноваженнями з видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих до 01.01.2013, а отже відмова відповідача у видачі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно є протиправною.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 12.01.2010 за підписом через позначку «/» головою Московської районної у місті Харкові ради Коноваловим Л. С. від імені Виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3 .

14.01.2010 за підписом через позначку «/» головою Московської районної у місті Харкові ради Коноваловим Л. С. від імені Виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - місце паркування № НОМЕР_2 в літ. "А-9" площею 19,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із викладеною у довідці приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гуменної Любові Петрівни від 22.01.2022 за № 20/01-16 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 22.01.2022 заяви про прийняття спадщини подали: ОСОБА_1 мати померлого спадкодавця та ОСОБА_3 син померлого спадкодавця.

21.11.2022 представник заявника адвокат Конопатський М. М. із посиланням виключно на норми ст. 20 і 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» подав до відповідача, Харківської міської ради, адвокатський запит про видачу особисто адвокату дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.10.2010 стосовно квартири АДРЕСА_3 та про видачу особисто адвокату дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2010 стосовно місця паркування № 38 в літ. "А-9" площею 19,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Це звернення розглянуто Харківською міською радою в особі Юридичного департаменту із викладенням у листі від 20.12.2022 за вих. № 2172/9-22 відповіді про відсутність у виконавчих органів Харківської міської ради правових підстав для оформлення та видачі дублікатів свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданих на підставі рішень виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради.

Стверджуючи про протиправність дій суб`єкта владних повноважень з приводу видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно, позивач ініціював спір у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у спірних відносинах суб`єкт владних повноважень Харківська міська рада не наділений повноваженнями на видачу дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих Виконавчим комітетом Московської районної в місті Харкові ради, а тому результати розгляду відповідного звернення зацікавленої особи, відображені у листі Харківської міської ради в особі Юридичного департаменту від 20.12.2022 за вих/2172/9-22 хоча і не відповідають закону, але не впливають на стан суб`єктивних прав та обов`язків заявника як учасника суспільних відносин, бо Харківська міська рада за будь-яких обставин не має правових підстав для вчинення за матеріалами звернення заявника бажаного для заявника управлінського волевиявлення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів виходить з такого.

У сфері відносин з приводу реєстрації речових прав на нерухоме майно порядок звернень громадян до суб`єктів владних повноважень з приводу отримання документів про право власності на нерухоме майно до 01.01.2013 був регламентований, зокрема приписами Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за № 7/5; далі за текстом - Тимчасове положення № 7/5), а з 01.01.2013 приписами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом п. 8.1 Тимчасового положення № 7/5 визначено, що оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування.

Пунктом 6.4 Тимчасового положення № 7/5 передбачено видачу дубліката свідоцтва про право власності у разі його крадіжки, втрати, пошкодження тощо з обов`язковим дотриманням встановленої процедури, яка передує видачі, та у зв`язку з цим недійсним втраченого свідоцтва.

Отже за нормами Тимчасового положення № 7/5 дублікат свідоцтва про право власності підлягав видачі не у будь-якому разі за бажанням зацікавленої особи, а виключно у випадках: 1) крадіжки оригіналу свідоцтва про право власності; 2) втрати оригіналу свідоцтва про право власності; 3) пошкодження оригіналу свідоцтва про право власності.

За приписами Тимчасового порядку № 7/5 видачі дубліката свідоцтва про право власності мала передувати обов`язкова процедура, метою якої було офіційне оприлюднення інформації про намір особи отримати дублікат свідоцтва про право власності.

01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться, зокрема, органами державної реєстрації прав - структурними підрозділами територіальних органів Міністерства юстиції.

Згідно зі ст. 9 цього ж Закону державний реєстратор прав на нерухоме майно у випадках, встановлених Законом, видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

За приписами ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.

Статтями 140-146 Конституції України визначені конституційні засади функціонування місцевого самоврядування в Україні, котрі деталізовані у приписах Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Так, відповідно до ст. 1, ст. 5, ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 12, 51, 53, 541 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органами місцевого самоврядування є, зокрема: 1) сільські, селищні, міські ради; 2) виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи; 3) міський, селищний сільський голова як головна посадова особа територіальної громади; 4) староста.

Звідси слідує, що орган місцевого самоврядування - рада, виконавчий комітет ради та виконавчі органи ради і міський, селищний, сільський голова є різними окремими та незалежними суб`єктами владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Зі змісту позову вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 - син ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися мати та син спадкодавця - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

До спадкової маси входить, зокрема, нерухоме майно: місце паркування № 38 з літ. «А-9» площею 19,9 кв.м. (адреса: АДРЕСА_2 ) та квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі рішень Виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради від 12.01.2009 за № 4/64 та № 4/26 відповідно до свідоцтв про право власності на нерухоме майно, наданих позивачем до матеріалів справи.

У зв`язку із оформленням спадкових прав у ОСОБА_1 виникла необхідність в отриманні дублікатів указаних свідоцтв, у зв`язку з чим вона через свого представника звернулася 21.11.2022 до Харківської міської ради.

Тобто у спірних правовідносинах заявник спрямував звернення з приводу видачі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно саме до Харківської міської ради.

Між тим обсяг компетенції міської ради, перелічений у ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не містить вказівки на існування повноваження на видачу ані свідоцтв про право власності на нерухоме майно, ані дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Натомість п.п. 8 п. «б» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вказано, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать у якості делегованих повноваження з приводу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За таких обставин питання про видачу дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.01.2010, виданого за підписом через позначку «/» головою Московської районної у місті Харкові ради Коноваловим Л. С. від імені Виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради на ім`я ОСОБА_2 на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3 та про видачу дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2010, виданого за підписом через позначку «/» головою Московської районної у місті Харкові ради Коноваловим Л. С. від імені Виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради на ім`я ОСОБА_2 відносно місця паркування № 38 в літ. "А-9" площею 19,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 з 01.01.2013 має вирішуватись Виконавчим комітетом Харківської міської ради як компетенційним правонаступником Виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що матеріали справи свідчать про те, що позивач через адвоката звернувся 21.11.2022 до Харківської міської ради, а відповідь на це звернення Харківська міська рада в особі Юридичного департаменту надала листом від 20.12.2022 за вих. №2172/9-22.

Тобто у спірних правовідносинах заявник до Виконавчого комітету Харківської міської ради не звертався, позов у цій справі пред`явлено до Харківської міської ради.

За приписами статті 48 КАС України суд першої інстанції, установивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Проте суд першої інстанції наведених вимог процесуального закону не дотримався та, вирішуючи спір, не з`ясував, хто є належним відповідачем у справі, та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.

У цьому випадку суд першої інстанції повинен був за правилами статті 48 КАС України здійснити заміну первинного відповідача на належного, залучити до участі у справі співвідповідача або, у разі наявності заперечень позивача, залучити як другого відповідача Виконавчий комітет Харківської міської ради.

При цьому колегія суддів зазначає, що з аналізу статті 48 КАС України слідує, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції, оскільки як наслідок заміни неналежного відповідача справа має розглядатися спочатку.

Такий висновок був неодноразово викладений Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.06.2021 у справі № 460/2903/20, від 14.12.2020 у справі № 826/17787/14, від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18, від 26.08.2020 у справі № 500/2972/17, від 23.06.2020 у справі № 540/2269/18 та від 30.09.2019 у справі № 140/72/19.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача, має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України. Залучення ж такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавляє залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

В силу наведених вище приписів процесуального законодавства суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданих йому КАС України процесуальних повноважень виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та здійснити заміну первинного відповідача належним відповідачем. Так само в силу приписів статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями направляти справу на новий розгляд, у разі виявлення порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою до скасування судового рішення.

Зважаючи на те, що Харківська міська рада не є належним відповідачем у справі, та суд апеляційної інстанції позбавлений можливості провести його заміну, або залучити співвідповідача (другого відповідача), як і позбавлений можливості направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, судова колегія вважає, що у даному випадку слід відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав пред`явлення його до неналежного органу.

Одночасно слід указати, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте вже до належного відповідача, із заявою про поновлення строку на звернення до суду у разі необхідності.

За приписами ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, передбачених частинами 3, 4 ст. 48 КАС України з урахуванням приписів ст. 317 КАС України, є підставою для скасування судового рішення.

Отже колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 по справі № 520/458/23 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова