Справа № 642/4035/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 р.Справа № 642/4035/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у Харківської області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Ольховський Є.Б., вул. Полтавський шлях, 20, м. Харків, Харківська, 61052, повний текст складено 23.08.23 року по справі № 642/4035/23

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора капітана поліції УПП в Харківській області 2 батальйону 3 роти Локтіонов Євген Євгенович , Управління патрульної поліції у Харківської області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

17.07.2023 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Інспектора капітана поліції УПП в Харківській області 2 батальйону 3 роти Локтіонова Євгена Євгеновича (далі по тексту інспектор, перший відповідач), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту УПП в Харківській області ДПП, другий відповідач), в якому просив суд визнати дії інспектора капітана поліції УПП в Харківській області 2 батальйону 3 роти Локтіонова Євгена Євгеновича протиправними та скасувати постанову серії ЕАС № 7297691 від 07.07.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог послався на незаконність спірної постанови серії ЕАС №7297691 від 07.07.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), оскільки інспектором під час її винесення порушено процедуру підготовки до розгляду справи, а саме не оголошено посадову особу, яка здійснює розгляд справи, не з`ясовано клопотання та не досліджено докази на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. З огляду на відсутність у постанові серії ЕАС № 7297691 від 07.07.2023 назви транспортного засобу, марки, моделі, реєстраційного номеру та номерних знаків, наполягав на її невідповідності встановленим законодавством вимогам. З посиланням на Правила дорожнього руху України та Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 (далі по тексту Положення № 340), наголосив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення підпункту «г» пункту 2.3 ПДР України (обов`язок під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі), оскільки електроскутер «AIMA JEEK S» з потужністю двигуна 1,2 кВт, не відноситься до механічних транспортних засобів, а тому на особу, яка ним керує не може бути накладено адміністративне стягнення відповідно до частини 5 статті 121 КУпАП.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 по справі № 642/4035/23 позовну заяву задоволено.

Скасовано постанову інспектора капітана поліції УПП в Харківській області 2 батальйону 3 роти Локтіонова Євгена Євгеновича серії ЕАС № 7297691 від 07.07.2023 про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Другий відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 у справі № 642/4035/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕАС № 7297691 від 07.07.2023; прийняти нове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про порушення судом першої інстанції вимог статті 162 КАС України та принципів рівності сторін та змагальності судового процесу, оскільки залучивши ухвалою від 16.08.2023 УПП в Харківській області ДПП в якості другого відповідача, судом не було встановлено терміну для подачі відзиву на позовну заяву, що позбавило другого відповідача права на своєчасне подання відзиву до ухвалення судового рішення. Зауважив, що через вісім днів після отримання ухвали від 16.08.2023 другий відповідач скористався своїм процесуальним правом і направив відзив до суду, однак останній був залишений судом поза увагою.

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідач посилався на визначення, наведені у пункті 1.10 ПДР, відповідно до яких, електроскутер «AIMA JEEK S» з потужністю двигуна 1,2 кВт відноситься до поняття «мопед» та є транспортним засобом, відтак, позивач є суб`єктом відповідальності за порушення вимог підпункту «г» пункту 2.3. ПДР та повинен нести відповідальність відповідно до частини 5 статті 121 КУпАП. Зауважив, що незважаючи на самовільне залишення місця розгляду справи позивачем, працівниками поліції було дотримано процедуру розгляду справи, зокрема повідомлено підстави застосування превентивних заходів, роз`яснено ОСОБА_1 права, з`ясовано наявність клопотань, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора інспектора.

Додатково зазначив, що дії інспектора по складанню оскаржуваної постанови охоплюються вимогами про скасування останньої, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. Крім того, положення ст. 286 КАС України не передбачають такого наслідку, як визнання дій протиправними, а відтак відповідні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.04.2020 у справі №813/1790/18, від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16, від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17, вважає, що позивачем не було надано жодних доказів на спростування факту вчинення ним правопорушення, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Позивач, у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення її вимог, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне і обґрунтоване. Підтримав свої вимоги, заявлені у позовній заяві.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно із частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.07.2023 інспектором капітаном поліції УПП в Харківській області 2 батальйону 3 роти Локтіоновим Євгеном Євгеновичем було складено постанову серії ЕАС № 7297691 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови встановлено, що позивач порушив підпункт «г» пункту 2.3 ПДР України (порушення правил користування шоломом), керуючи без шолома транспортним засобом (марка, модель, реєстраційний номер, належність): без номера, 07.07.2023 о 21:43 год., в м. Харкові по вул. Базарна, 16.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП, оскільки відповідно до визначень у пункті 1.10 ПДР України, електроскутер «AIMA JEEK S» потужністю 1200 ВТ (1.2 кВт), не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації). Відтак, особа, яка керує таким транспортним засобом, не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки адміністративну відповідальність за порушення підпункту «г» пункту 2.3 ПДР може нести виключно водій механічного транспортного засобу, до яких вказаний електроскутер не віднесено.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На виконання пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Колегією суддів встановлено, що 07.07.2023 інспектором капітаном поліції УПП в Харківській області 2 батальйону 3 роти ОСОБА_2 було зупинено транспортний засіб позивача електроскутер «AIMA JEEK S» на підставі пункту 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» з огляду на відсутність у водія мотошолому при керуванні вказаним електроскутером.

Згідно із вимогами частини 5 статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 "Про правила дорожнього руху" затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР).

Згідно із пунктом 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.10 ПДР України наведені терміни, що використовуються у цих Правилах та мають наступне значення: транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт (абз.89 пункту 1.10 ПДР України).

Відповідно до визначень, наведених в абз. 56 пункту 1.10 ПДР України, механічним транспортним засобом є транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; а транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. Тобто транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує вказаним визначенням 3кВТ межу.

Згідно з абз. 59 п. 1.10 ПДР України мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, порівнявши поняття «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» колегія суддів прийшла до висновку, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-к.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач під час зупинки його працівниками патрульної поліції керував електроскутером «AIMA JEEK S», який відповідно до технічної характеристики (а.с. 19) має запас ходу 50 км, максимальна швидкість 50 км/год, 2-місний, заднє гальмо барабанний, діаметр коліс 12»/10», максимальний кут нахилу поверхні (кут підйому) 30 градусів, номінальна потужність 1200 Вт, переднє гальмо дисковий, ІР54, амортизація задня+передня, акумуляторна батарея 1440 Вт год, кількість коліс -2.

Таким чином, враховуючи висновки суду апеляційної інстанції наведені вище та відсутність в ПДР України визначення поняття «електроскутер», колегія суддів вважає, що електроскутер «AIMA JEEK S» з номінальною потужністю 1200 Вт (1.2 кВт) не може визнаватись мопедом у розумінні абз. 56 п.1.10 ПДР України.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог підпункту «г» пункту 2.3 розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» ПДР України (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів).

Однак, враховуючи що електроскутер «AIMA JEEK S» за своїми технічними характеристиками не відноситься до мопедів чи інших механічних транспортних засобів, вимоги, які встановлені до водіїв механічних транспортних засобів не можуть застосовуватись до позивача.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За визначенням пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу приписів статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, працівником поліції не дотримано вимог закону, не всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а тому постанова інспектора капітана поліції УПП в Харківській області 2 батальйону 3 роти Локтіонова Євгена Євгеновича серії ЕАС № 7297691 від 07.07.2023 про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП правильно скасована судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для визнання дій інспектора протиправними колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки судом першої інстанції таке питання не вирішувалась, та згідно з резолютивною частиною рішення суду першої інстанції дії інспектора капітана поліції УПП в Харківській області 2 батальйону 3 роти Локтіонова Євгена Євгеновича щодо складання постанови серії ЕАС № 7297691 від 07.07.2023 протиправними не визнавались.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

З приводу твердження відповідача щодо порушення судом першої інстанції вимог статті 162 КАС України, принципів змагальності та рівності, слід зазначити наступне.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Предметом оскарження по даній справі є постанова інспектора роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Локтіонова Євгена Євгеновича серії ЕАС № 7297691 від 07.07.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані статтею 286 КАС України.

Так, згідно з частиною 1 статті 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Законодавче обмеження строків розгляду даної категорії справ, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції 19.07.2023 відкрито провадження у справі та встановлено першому відповідачу термін для подання відзиву на позовну заяву до 15.08.2023 (27 днів). Інспектором Локтіоновим Є.Є. (працівник УПП в Харківській області ДПП, який діє від імені та в інтересах УПП в Харківській області ДПП) отримано копію вказаної ухвали 28.07.2023. (а.с. 31).

16.08.2023 задоволено клопотання Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та залучено його до участі у справі в якості співвідповідача.

Зі змісту вказаної заяви (а.с. 23-28) вбачається, що Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції було обізнане щодо змісту позовної заяви, враховуючи її отримання ОСОБА_2 , який перебуває у трудових відносинах з другим відповідачем, а тому мало можливість надати відзив на позовну заяву в період з 16.08.2023 по 23.08.2023 (7 днів), однак, надало такий лише 30.08.2023 (а.с. 39-49) (після винесення оскаржуваного рішення).

Колегія суддів зауважує, що особливістю розгляду даної категорії справ є стислі терміни, а відтак строки, встановлені статтею 162 КАС України є такими, що не підлягають застосуванню в спірних правовідносинах.

Крім того, отримання другим відповідачем 22.08.2023 позовної заяви підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення( а.с. 37). Відтак, УПП в Харківській області ДПП не було позбавлено можливості з`явитися до суду першої інстанції в день розгляду справи та у судовому засіданні висловити свої заперечення.

Положеннями статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 45 КАС України зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Для цього учасник справи як зацікавлена особа, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Враховуючи наведене, твердження другого відповідача з приводу ненадання можливості подати відзив на апеляційну скаргу не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Ухвалюючи судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Харківської області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 по справі № 642/4035/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді О.А. Спаскін С.П. Жигилій