Справа № 300/2752/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2023 р. справа № 300/2752/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Тимощука О.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зюбак Н.І,

представника позивача - Котика Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі, також - представник позивача, Котик Р.В.) в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 16.05.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, також - відповідач 1, ВЧ НОМЕР_1 ), 1-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі, також - відповідач 2, 1-ий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невирішення відповідачами - командуванням ВЧ НОМЕР_1 та керівником 1-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 в межах повноважень та компетенції кожного з них вимог рапортів молодшого сержанта ОСОБА_1 про направлення у військовий госпіталь для невідкладного лікування та встановлення військово-лікарською комісією (надалі - ВЛК) придатності до військової служби з обов`язковим направленням на медико-соціальну експертизу (надалі - МСЕК) для встановлення ступеня втрати працездатності, строку її відновлення (інвалідності очевидно ІІІ групи) та про виплату за увесь час лікування після отриманої під час служби травми грошового забезпечення, у передбаченому законодавством розмірі;

- зобов`язати командування ВЧ НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах повноважень та компетенції кожного з них невідкладно вирішити та передати на відповідне виконання вимоги рапортів молодшого сержанта ОСОБА_1 про направлення у військовий госпіталь для невідкладного лікування та встановлення ВЛК придатності до військової служби з обов`язковим направленням на МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності, строку її відновлення (інвалідності очевидно ІІІ групи) та про виплату за увесь час лікування після отриманої під час служби травми грошового забезпечення, у передбаченому законодавством розмірі, зокрема, у відповідності до пунктів 10, 11, 15 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, за усі дні його лікування та відпусток за станом здоров`я, яке ушкодилося (стало травмованим) унаслідок виконання обов`язків військової служби під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України, тобто, що стосується додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень/місяць перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, - з дня отримання ушкодження здоров`я, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), за час перебування у відпустці для лікування після цього за висновками (постановами) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, задля чого зобов`язати командира ВЧ НОМЕР_1 або керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402;

- виходячи з принципів верховенства права, зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах повноважень та компетенції кожного з них вирішити питання про направлення молодшого сержанта ОСОБА_1 у військовий госпіталь для невідкладного лікування та встановлення ВЛК придатності до військової служби з обов`язковим направленням на МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності, строку її відновлення (інвалідності очевидно ІІІ групи), зокрема, можливої і інвалідності ІІІ групи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що молодший сержант ОСОБА_1 під час проходження військової служби, на яку він був мобілізований 1-им відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 зазнав ушкодження здоров`я, зокрема, йому встановлено діагноз остеохондроз поперекового відділу хребта, протрузії дисків, радикулопатія з вираженим болевим та м`язево-тонічним синдромом. Звернув увагу, що травма хребта ним отримана під час захисту Батьківщини, що доводить довідка військово-лікарської комісії від 15.11.2022 №383. Водночас зазначив, що згідно медичної характеристики з ВЧ НОМЕР_1 за час проходження служби у цій військовій частині у позивача виникла втрата працездатності тривалістю 24 календарних дні та він потребує скерування на проходження ВЛК з метою визначення придатності до військової служби. Позивач також потребує скерування на ВЛК з метою визначення придатності до військової служби і згідно службової характеристики. Із урахуванням викладено, а також з урахуванням фактичного проходження військової служби у 1-ому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3, спробував вперше звернутися до останнього з рапортом про направлення у військовий госпіталь для невідкладного лікування та встановлення ВЛК придатності до військової служби з обов`язковим направленням на МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності, строку її відновлення (інвалідності очевидно ІІІ групи) та про виплату за увесь час лікування після отриманої під час служби травми грошового забезпечення, у передбаченому законодавством розмірі. Однак відповідачем 2 відмовлено у прийнятті такого рапорту та роз`яснено про необхідність звернення до тієї військової частини, під час служби в якій отримано ушкодження здоров`я. У подальшому позивач направив до ВЧ НОМЕР_1 рапорт з проханням видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою згідно додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, а також підготувати проект наказу для здійснення виплати додаткової винагороди за увесь час знаходження на обстеженнях та лікуванні з причини отримання травми під час прийняття участі у заходах оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації, а також виплатити додаткову винагороду. На зазначений рапорт відповідач 1 надав 28.04.2023 відповідь, в якій повідомив про відсутність підстав для отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 та, відповідно, відсутність підстав для виплати додаткової винагороди за період перебування на обстеженні та лікуванні. У зв`язку з невирішенням відповідачами таких питань, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою суду від 22.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків (а.с. 12-14).

Представником позивача в межах встановленого строку недоліки позову усунуто, у зв`язку з чим ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України), судовий розгляд справи призначено на 05.06.2023 о 10:00 год (а.с. 48-50).

Окрім цього, відповідно до змісту заяви про усунення недоліків від 26.05.2023, представник позивача просив суд витребувати у відповідачів медичну карту військовослужбовця ОСОБА_1 .

Пунктом 6 резолютивної частини цієї ухвали про відкриття провадження від 05.06.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 та 1-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином оформлені письмові докази: копію амбулаторної (медичної) карти (книги) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 подав відзив на позовну заяву №3835 від 26.06.2023, який надійшов на адресу суду 30.06.2023 (а.с. 59-61). Так, у відзиві представник ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечив щодо задоволення позовних вимог. На підтвердження своєї позиції зазначив, що позивач на момент призову на військову службу під час мобілізації, а саме 21.04.2022 підлягав призову, оскільки відповідно до рішення Військово-лікарської комісії при першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.04.2022 №51/1/856 був визнаний придатним до військової служби. З приводу позовної вимоги про зобов`язання командування ІНФОРМАЦІЯ_1 видати направлення на проходження військово - лікарської комісії звернув увагу, що від ОСОБА_1 заяви, рапорти та інші листи з вимогою про направлення на проходження військово-лікарської комісії до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Городенка) та до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили та не реєструвалися, тому позовні вимоги в зазначеній частині є безпідставними. Зважаючи на викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Від представник позивача 03.07.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, сформована в системі «Електронний суд» 02.07.2023, в якій ОСОБА_2 наголосив на помилковість викладених представником відповідача 2 у відзиві на позов доводів щодо ненадходження рапорту ОСОБА_1 , на підтвердження чого долучив копію рапорту, адресованого начальнику 1-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 та зареєстрованого 27.02.2023 за вхідним №739. Однак представник позивача звернув увагу, що позивача повідомлено про те, що такий рапорт загубився, в результаті чого ОСОБА_1 у травні 2023 року подав до відповідача 2 дублікат такого рапорту, однак такий дублікат не зареєстровано. У зв`язку з викладеним, просив суд відхилити відзив відповідача 2 (а.с. 70-71).

Також у відповіді на відзив просив залучити до участі в справі належного відповідача - Коломийський РТЦК та СП, а ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судовому засіданні, призначеному на 04.07.2023, ухвалено задовольнити заявлене представником позивача клопотання про заміну неналежного відповідача; відкладено розгляд справи на 18.07.2023 о 10:30 год (а.с. 77-78).

У зв`язку з викладеним, 04.07.2023 судом постановлено ухвалу, якою клопотання представника позивача від 04.07.2023 про заміну відповідача у справі №300/2752/23 задоволено та замінено відповідача 2 у справі, а саме: 1-ий відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_3; розгляд справи №300/2752/23 розпочато спочатку (а.с. 80-84).

Також пунктом 4 резолютивної частини цієї ухвали продовжено Військовій частині НОМЕР_1 встановлений ухвалою від 05.06.2023 про відкриття провадження строк для подання відзиву на позов.

Окрім цього, пунктами 5.1 та 5.2 резолютивної частини такої ухвали повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином оформлені письмові докази: копію амбулаторної (медичної) карти (книги) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та додатково витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином оформлені всі письмові докази на підставі яких позивачу відмовлено у наданні довідки про обставини травми, згідно із відповіддю від 28.04.2023 №4/1223.

У судовому засіданні, призначеному на 18.07.2023, оголошено перерву у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів - службового розслідування Коломийським ТЦК щодо розгляду рапорту, поданого позивачем 18.04.2023 та інформації щодо військової частини; наступне судове засідання призначено на 29.08.2023 о 10:30 год (а.с. 93-94).

На поштову адресу суду 04.08.2023 від ВЧ НОМЕР_1 надійшло письмове пояснення №2004 від 28.07.2023, в якому представник відповідача 1 вказав на відсутність повноважень направляти позивача у військовий госпіталь для лікування та встановлення ВЛК придатності до військової служби, оскільки ОСОБА_1 з 19.12.2022 виключений зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 100-101).

Також представник ВЧ НОМЕР_1 на виконання вимог пунктів 5.1 та 5.2 ухвали суду від 04.07.2023 долучив письмове пояснення №2003 від 28.07.2023, в якому повідомив про долучення картки хворого, який лікується в фізіотерапевтичному відділенні (кабінеті) - ОСОБА_1 з діагнозом остеохондроз хребта. Також вказав про відсутність підстав для видачі позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), оскільки хвороба позивача не була пов`язана із виконуваними бойовими (спеціальними) завданнями під час захисту Батьківщини ( а.с. 103-106).

Від представника позивача 07.08.2023 надійшла до суду відповідь на відзив, сформована в системі «Електронний суд» 05.08.2023 (а.с. 121-127). У поданій відповіді на відзив ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернув увагу на обов`язок командира військової частини видати наказ про видачу військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), для чого у військовій частині проводяться службові розслідування відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332. Однак з поданих представником ВЧ НОМЕР_1 до суду матеріалів, не встановлено, що за результатами тяжкої травми військовослужбовця проводилося спеціальне розслідування з належним офомленням його результатів, у зв`язку з чим, на переконання представника позивача, має місце протиправна бездіяльність відповідача 1.

Представником ВЧ НОМЕР_1 подано до суду клопотання №2122 від 08.08.2023 про проведення судового засідання, призначеного на 29.08.2023, без участі представника відповідача 1, у зв`язку з перебуванням всього складу військової частини (в тому числі військовослужбовців юридичної служби) в районі виконання бойових дій. Зазначене клопотання надійшло на адресу суду 14.08.2023 (а.с. 128).

На поштову адресу суду 29.08.2023 надійшли пояснення ІНФОРМАЦІЯ_1 №5271 від 22.08.2023 (а.с. 130-133). Представник відповідача, серед іншого зазначив, що 24.07.2023 згідно наказу №135 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено службову перевірку для вияснення причин та обставин щодо виконавської дисципліни стосовно розгляду та направлення військовослужбовця ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії, щодо неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначену перевірку завершено згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.08.2023 №152 «Про результати проведення службової перевірки» та наказано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковнику ОСОБА_3 роз`яснити про належне виконання службових обов`язків та виконавчу дисципліну, нагадати про належне виконання Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, Інструкцію з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124 - посадовими особами першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вжити відповідних заходів щодо недопущення подібних випадків у майбутньому. Також у поданих поясненнях зазначено, що відповідь на рапорт ОСОБА_1 від 27.02.2023 №739 не оформлялася в зв`язку із тим, що військовослужбовець ОСОБА_1 згідно своїх вимог викладених в рапорті був направлений у військовий госпіталь для лікування та огляду згідно направлення №812 від 15.03.2023, тобто позивачу не було відмовлено у направленні на лікування військовослужбовця. Просив розгляд справи проводити без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні 29.08.2023 відкладено розгляд справи; визнано явку представника ІНФОРМАЦІЯ_1 в наступне судове засідання обов`язковою та витребувано в представника відповідача результати службового розслідування; надано представнику позивача час для ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 153-154).

Судом 29.08.2023 постановлено ухвалу, якою повторно витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином оформлені копії усіх документів, які стосуються призначення, проведення та оформлення результатів службової перевірки стосовно розгляду рапорту Павлова Р.М., зареєстрованого 27.02.2023 за вхідним №739 (пункт 1 резолютивної частини цієї ухвали).

Окрім цього, відповідно до пункту 3 резолютивної ухвали від 29.08.2023, суд постановив визнати явку представника ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання, призначене на "14" вересня 2022 року о 10:30 год - обов`язковою.

Також згідно пункту 4 резолютивної частини цієї ухвали постановлено надіслати на електронну пошту представника позивача Котика Романа Васильовича (ІНФОРМАЦІЯ_5) копії наданих ІНФОРМАЦІЯ_3 письмових доказів, які надійшли до суду 28.08.2023.

Від представника позивача 11.09.2023 надійшло до суду клопотання про залучення співвідповідача, сформоване в системі «Електронний суд» 11.09.2023 (а.с. 164-168). У зазначеному клопотанні ОСОБА_2 звернув увагу на обов`язок військового командування призначити службове розслідування для з`ясування причин та умов травми військовослужбовця та про наслідки невиконання такого обов`язку, зокрема, позбавлення військовослужбовця певних виплат. Також вказав на необхідність з`ясування у ІНФОРМАЦІЯ_1 інформації про те, у який територіальний центр комплектування та соціальної підтримки переведено ОСОБА_1 для залучення співвідповідачем.

На електоронну адресу суду 12.09.2023 від представника відповідача 2 надійшли матеріали службової перевірки (а.с. 169-173).

Призначене на 14.09.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з першою неявкою представника позивача; наступне судове засідання призначено на 03.10.2023 о 10:00 год (а.с. 175).

Водночас, представником позивача в системі «Електронний суд» сформовано 14.09.2023 заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 177-178). При цьому, така заява передана судді Тимощуку О.Л. о 13:01 год, тому не могла бути враховане у призначеному на 10:00 год судовому засіданні. Також у поданому клопотання представник позивача повторно наголосив на необхідності з`ясування у ІНФОРМАЦІЯ_1 інформації про те, у який територіальний центр комплектування та соціальної підтримки переведено ОСОБА_1 .

На поштову адресу суду 14.09.2023 надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_6.09.2023, до якого долучено копії матеріалів службової перевірки стосовно розгляду рапорту Павлова Р.М., зареєстрованого 27.02.2023 за вх.№739 (а.с. 181).

Від представника позивача 03.10.2023 надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі, сформована в системі «Електронний суд» 03.10.2023 (а.с. 200).

Судове засідання, призначене на 03.10.2023 о 10:00 год не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні відповідно до наказу №04-К від 26.09.2023, про що секретарем судового засідання складено довідку від 03.10.2023 (а.с. 201).

На поштову адресу суду 09.10.2023 надійшло клопотання представника відповідача 1 №2539 від 30.09.2023 про проведення судового задання, призначеного на 03.10.2023, без участі представника ВЧ НОМЕР_1 , у зв`язку з перебуванням всього складу військової частини (в тому числі військовослужбовців юридичної служби) в районі виконання бойових завдань (а.с. 203).

Від представника позивача 17.10.2023 до суду надійшло клопотання про задоволення більш точної деталізації позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача відмовився від клопотання від 17.10.2023 про задоволення більш точної деталізації позовних вимог. Просив задовольнити заявлені раніше позовні вимоги з підстав, наведених у заявах по суті справи.

Представники відповідачів у судове засідання, призначене на 18.10.2023, не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Представником ВЧ НОМЕР_1 попередньо подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши позиції представників сторін, дослідивши в сукупності заяви по суті справи та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.

Військово-лікарською комісією при 1-ому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Городенка) проведено медичний огляд ОСОБА_1 , під час якого встановлено діагноз ускладнений остеохондроз відділу хребта та визнано придатним до військової служби, про що видано довідку №51/1/156 від 12.04.2022 (а.с. 29).

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №78 від 21.04.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта - командира першого відділення четвертого взводу роти охорони першого відділу, призваного на військову службу по мобілізації в особливий період, зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.04.2022 (а.с. 64).

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №95 від 08.05.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , з 21.04.2022, увільненого від займаної посади та зарахованого наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (по особовому складу) від 07 травня 2022 року № 94-РС у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , 08.05.2022 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 65).

У подальшому, позивач знову був зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.12.2022 після прибуття з військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №322 від 20.12.2022 (а.с. 66), де проходив військову службу до 19.06.2023, до призначення стрільцем - помічником гранатометником відділення охорони взводу охорони роти охорони 1-го відділу Калуського районного територіального центру комплектування то соціальної підтримки, згідно із витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №170 від 19.06.2023 (а.с. 67).

За час проходження військової служби ОСОБА_1 отримував медичну допомогу в медичних закладах:

з 06.08.2022 по 10.08.2022 - КНП «Дніпровська міська клінічна лікарня №6» Дніпропетровської міської ради (а.с. 31);

з 11.08.2022 по 16.08.2022 - КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» м.Луцьк з діагнозом «Остеохондроз поперекового відділу хребта. Протрузії дисків L2-L3, L3-L4, L5-L6, L5-S1. Радикулопатія L5 з вираженим болевим та м`язево-тонічним синдром. Ангіоспазм сітківки ОИ» (а.с. 32);

з 16.08.2022 по 26.08.2022 - КП «Горохівська багатопрофільна лікарня Горохівської міської ради» з діагнозом «Остеохондроз поперекового відділу хребта. Протрузії дисків L2-L3, L3-L4, L5-L6, L5-S1. Радикулопатія L5 з вираженим болевим та м`язево-тонічним синдром. Парез розгиначів правої ступні, помірної ступені. Стан після операції епуральний адгезіоліз (2018) (а.с. 33).

26.08.2022 - проведено медичний огляд позаштатною ВЛК КП «Горохівська багатопрофільна лікарня Горохівської міської ради» та видано довідку №98 від 02.08.2022 про те, що захворювання ОСОБА_1 , ТАК, пов`язане із проходженням військової служби; потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 34).

з 15.09.2022 по 22.09.2022 - КНП «Городенківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Городенківської міської ради (а.с. 35).

07.10.2022 - консультований вертебрологом КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» (а.с. 36);

з 10.10.2022 по 26.10.2022 - КНП «Городенківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (а.с. 37).

Також відповідно до Медичної характеристики на молодшого сержанта ОСОБА_1 , складеної начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 капітаном медичної служби ОСОБА_4 02.11.2023 за результатами проходження лікування ОСОБА_1 його діагнозом є остеохондроз поперекового відділу хребта. Висновок: потребує скерування для проходження ВЛК з метою визначення придатності до військової служби (а.с. 38). Аналогічне зазначено у службовій характеристиці, складеній відповідачем 1 від 02.11.2022 (а.с. 39).

Позивач 14.11.2022 консультований спеціалістом КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» (а.с. 40);

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_2 №383 від 15.11.2022 ОСОБА_1 , серед іншого, поставлено діагноз: поширений остеохондроз всіх відділів хребта з помірно вираженим больовим, м`язево-тонічним синдромом та помірним порушенням стато- динамічної функції хребта. Ускладнений остеохондроз, деформуючий спондилоартроз поперекового відділу хребта, полісегментарний тип. Протрузії на рівні другого-третього, третього-четвертого, четвертого-п`ятого поперекових міжхребцевих дисків, п`ятого поперекового-першого крижового міжхребцевого диску. Радикулопатія п`ятого поперекового-першого крижового міжхребцевого диску з помірним парезом розгиначів правої стопи, порушенням ходьби. Стан після епідурального адгеліозу (02.04.2018). Нейроциркуляторна дистонія за гіпертонічним типом з помірно вираженими вегетативними реакціями. Астено-невротичний синдром. Встановлено, що захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби. На підставі статей 23б, 64б, 83б, 13г графи ІІ Розкладу хвороб ТДВ-Б графи визнано обмежено придатним до військової служби (не придатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах) (а.с. 41).

Позивачем 27.02.2023 подано начальнику 1-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 рапорт про направлення на лікування у військовий госпіталь для невідкладного лікування та встановлення ВЛК придатності до військової служби з обов`язковим направленням на МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності, строку її відновлення (інвалідності очевидно ІІІ групи) та про виплату за увесь час лікування після отриманої під час служби травми грошового забезпечення, у передбаченому законодавстві розмірі, який зареєстрований 27.02.2023 за вхідним №739 (а.с. 72).

Відповідачем 2 позивачу видано направлення на консультацію невролога №812 від 15.03.2023 (а.с. 145), за результатами якого начальником 1121 поліклініки (з денним стаціонаром) видано довідку №835 від 17.03.2023 з рекомендацією щодо стаціонарного лікування в ВЧ НОМЕР_2 (а.с. 146).

Відповідно до повідомлення командира ВЧ НОМЕР_2 №891 від 20.03.2023 ОСОБА_1 20.03.2023 поступив на стаціонарне лікування у ВЧ НОМЕР_2 (а.с. 147), де, відповідно до перевідного епікризу, знаходився до 31.03.2023 (а.с. 45-46).

З 31.03.2023 по 14.04.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Городенківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Городенківської міської ради (а.с. 47).

Окрім цього, за результатами розгляду звернення від 06.04.2023 відповідачем 1 листом №4/1223 від 28.04.2023 повідомлено ОСОБА_1 , що у відповідності до норм Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України у нього відсутні підстави для отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Також зазначено про відсутність законних підстав для здійснення виплати додаткової винагороди за весь час знаходження на обстеженні та лікуванні (а.с. 9).

Позивач, вважаючи, що відповідачі допустили протиправну бездіяльність щодо нерозгляду його вимог, звернувся через уповноваженого представника до суду з цією позовною заявою.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Також статтею 65 Основного Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами 2, 3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII, серед іншого, визначено, що стосується військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини 7 статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно із частиною 14 статті 2 Закону № 2232-XII, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VІІІ (надалі, також - Закон №389) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введенно воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 та триває по теперішній час.

Також, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Позивач, призваний на військову службу по мобілізації в особливий період, вважаючи, що під час проходження такої військової служби зазнав ушкодження здоров`я, внаслідок чого перебував на лікування, що, на його переконання, надає право на отримання додаткової винагороди у визначеному законом розмірі, а також потребує подальшого лікування та перегляду придатності до військової служби, встановлення втрати працездатності та інвалідності, звертався до відповідачів з відповідними вимогами (звернення, рапорт).

Відповідно до пункту 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (надалі, також - Статут) про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Згідно пункту 14 Статуту, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до пункту 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Так, із приводу позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо невирішення вимог рапорту про виплату за увесь час лікування після отриманої під час служби травми грошового забезпечення, у передбаченому законодавством розмірі, слід зазначити таке.

Як з`ясовано судом вище, за результатами розгляду звернення від 06.04.2023 відповідач 1 листом №4/1223 від 28.04.2023 повідомив ОСОБА_1 , що у відповідності до норм Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України у нього відсутні підстави для отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Також зазначив про відсутність законних підстав для здійснення виплати додаткової винагороди за весь час знаходження на обстеженні та лікуванні (а.с. 9).

Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі, також - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011-XII, порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина 4 статті 9 вказаного вище Закону).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі, також - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1-2 Постанови №168 (у редакції згідно з Постановою КМ №836 від 09.08.2023 та у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року), виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, у разі поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії мають право на отримання збільшеної винагороди в розмірі до 100 000 грн.

Разом з тим, з аналізу наведених норм Постанови №168 слідує встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

1) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини;

2) факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Також, аналогічна норма передбачена і в Наказі Міністерства оброни України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 №260 (надалі, також - Порядок №260), відповідно до пункту 10 Розділу XXXIV у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини),- виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Також приписами пункту 11 Розділу XXXIV - Порядку №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Водночас, суд зауважує, що Порядок №260 доповнено новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» згідно з наказом Міністерства оборони України №44 від 25.01.2023, який застосовується з 01.02.2023.

Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 (надалі, також - Інструкція №332), яка визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції №332, ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.

Оскільки погіршення здоров`я позивача настало не внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, що не заперечується його представником, то у спірних правовідносинах підлягають застосуванню саме положення Інструкції №332.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Інструкції №332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Абзацом 1 пункту 3 розділу ІІ Інструкції №332 визначено, що нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції №332 командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний:

негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1);

у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів;

залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо),- протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері;

якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини,- повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1;

протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця;

забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Інструкції №332 обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є:

виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні;

виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду;

виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами;

прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності;

виконання дій, що не входять до кола службових обов`язків потерпілого військовослужбовця, а саме: із запобігання виникненню аварій або рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;

участь у спортивних змаганнях та інших масових заходах і акціях, які проводяться військовою частиною самостійно або за рішенням старшого командира;

прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності;

заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або дій, зазначених в абзаці восьмому цього пункту, незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків позаслужбового характеру, що підтверджено висновком відповідних органів;

отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком;

раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду;

смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком;

оголошення судовим рішенням військовослужбовця померлим.

Пунктом 18 розділу ІІ Інструкції №332 передбачено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються:

дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;

військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця;

вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я;

коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);

перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;

порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;

заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (надалі, також - Положення №402).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції №332, спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком; нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю; випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби; випадки смерті військовослужбовців.

Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

Визначення ступеня тяжкості травм здійснюється відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 липня 2007 року № 370, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 серпня 2007 року за № 902/14169.

Також розділом VI Інструкції №332 визначено порядок розслідування причин виникнення професійних захворювань та отруєнь, їх облік, відповідно до пунктів 1 та 2 якого усі вперше виявлені хронічні професійні захворювання та отруєння (далі - профзахворювання) військовослужбовців підлягають розслідуванню. Діагноз професійного захворювання встановлюється згідно з Переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року №1662.

До профзахворювання належить захворювання, що виникло внаслідок виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби та зумовлене виключно або переважно впливом шкідливих факторів середовища, де виконувались ці обов`язки, та (або) шкідливим фактором процесу їх виконання.

Як з`ясовано судом вище, підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказана умова у спірних правовідносинах не дотримана. Тобто довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) отриманої позивачем (що є підставою для видачі наказу про виплату додаткової винагороди) не складалась (не видавалась).

Відповідач 1 у листі №4/1223 від 28.04.2023, адресованому ОСОБА_1 , повідомив, про відсутність підстави для отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у відповідності до норм Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України у нього (а.с. 9).

Відповідно до пояснень, наданих в судовому засіданні представником позивача, його захворювання (травмування) спричинено падінням, в повній військовій амуніції, з військового транпорту під час його руху.

Водночас відповідачем 1 не надано жодних доказів щодо проведення розслідування причин та умов, внаслідок яких у ОСОБА_1 , при несенні з 08.05.2022 військової служби у ВЧ НОМЕР_1 відбулося погіршення здоров`я, у результаті чого позивач з 06.08.2022 перебував на лікуванні у медичних закладах.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі Афанасьєв проти України (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним, як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

У прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено, серед іншого, вимоги щодо зобов`язання вирішити вимогу рапорту про виплату за увесь час лікування грошового забезпечення, задля чого зобов`язати командира ВЧ НОМЕР_1 або керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

Однак, як з`ясовано судом вище, питанню щодо наявності підстав для видачі такої довідки та виплати грошового забезпечення (додаткової винагороди) передує процедура з`ясування обставин, за яких відбулося поранення (травма, контузія, каліцтво), нещасний випадок чи виникло професійне захворювання.

Таким чином, на переконання суду, для ефективного відновлення порушених прав позивача, слід вийти за межі позовних та визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо непроведення розслідування стосовно ОСОБА_1 відповідно до норм Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 та зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 провести таке розслідування, з належним оформленням результатів такого розслідування та повідомленням про них ОСОБА_1 .

З приводу позовних вимог щодо невирішення вимог рапорту про направлення ОСОБА_1 у військовий госпіталь для невідкладного лікування та встановлення ВЛК придатності до військової служби з обов`язковим направленням на МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності, строку її відновлення та можливої і інвалідності, суд зазначає таке.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (як зазначено вище - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд військовослужбовців; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 6.1 розділу ІІ Положення №402, направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

Як з`ясовано судом вище, відповідачем 2 видано ОСОБА_1 направлення на консультацію невролога №812 від 15.03.2023, за результатами якого начальником 1121 поліклініки (з денним стаціонаром) видано довідку №835 від 17.03.2023 з рекомендацією щодо стаціонарного лікування в ВЧ НОМЕР_2 .

Відповідно до повідомлення командира ВЧ НОМЕР_2 №891 від 20.03.2023 ОСОБА_1 20.03.2023 поступив на стаціонарне лікування у ВЧ НОМЕР_2 (а.с. 147), де, відповідно до перевідного епікризу, знаходився до 31.03.2023 (а.с. 45-46).

Тобто з аналізу наведених норм та обставин справи судом встановлено, що відповідачем 2 було виконано рапорт позивача від 27.02.2023 в частині направлення його на лікування.

При цьому, при перебуванні ОСОБА_1 на лікуванні повноваження щодо скерування для проходження військово-лікарської комісії належало начальнику (керівнику) закладу охорони здоров`я за місцем лікування позивача.

Також, що стосується направлення ОСОБА_1 на МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності, строку її відновлення (інвалідності ІІІ групи), суд зазначає таке.

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (надалі, також - Положення про медико-соціальну експертизу).

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 (надалі, також - Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Відповідно пункту 3 та абзацу 1 пункту 4 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Лікарсько-консультативна комісія лікувального профілактичного закладу охорони здоров`я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії за формою, затвердженою МОЗ.

Згідно з абзацом 1 пункту 7 та пунктом 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п`яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності.

Причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Таким чином, вищезазначені норми чинного законодавства чітко визначають порядок направлення осіб на МСЕК. Тоді як, аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку про відсутність права чи обов`язку командира (начальника) оформлювати направлення на проходження МСЕК військовослужбовців, а таке направлення здійснюється лікуючим лікарем або закладом охорони здоров`я, зокрема ВЛК.

Тобто, відповідач 2, скеровуючи ОСОБА_1 на лікування не вправі був вирішувати питання щодо наявності підстав для подальшого скерування на ВЛК та МСЕК, оскільки такі повноваження належали керівнику закладу охорони здоров`я за місцем лікування позивача.

Водночас, розглядаючи рапорт Павлова Р.М. від 27.02.2023 відповідач 2 не повідомив позивача про результати такого розгляду.

Даний факт не заперечується відповідачем 2 та підтверджується поданими до суду поясненнями ІНФОРМАЦІЯ_3 №5271 від 22.08.2023, у яких представник, серед іншого зазначив, що відповідь на рапорт Павлова Р.М. від 27.02.2023 №739 не оформлялася в зв`язку із тим, що військовослужбовець ОСОБА_1 згідно своїх вимог викладених в рапорті був направлений у військовий госпіталь для лікування та огляду згідно направлення №812 від 15.03.2023.

За наведених обставин суд дійшов висновку що відповідачем 2 допущено протиправні дії щодо не надання відповіді на рапорт ОСОБА_1 , зареєстрованого 27.02.2023 за вхідним №739.

Таким чином, відповідача 2 слід зобов`язати здійснити належний розгляд та надати відповідь на рапорт ОСОБА_1 , зареєстрованого 27.02.2023 за вхідним №739.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з цим позовом позивач судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від такої сплати на підставі пункт 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що сторонами не підтверджено понесення інших судових витрат у справі, процесуальні підстави для їх розподілу відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення розслідування стосовно ОСОБА_1 відповідно до норм Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести розслідування стосовно ОСОБА_1 відповідно до норм Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, з належним оформленням результатів такого розслідування та повідомленням про них ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не надання відповіді на рапорт ОСОБА_1 , зареєстрованого 27.02.2023 за вхідним №739.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити належний розгляд та надати відповідь на рапорт ОСОБА_1 , зареєстрованого 27.02.2023 за вхідним №739.

У задоволенні решти вимог позовної заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ;

відповідач 1: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ;

відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_3: АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ - НОМЕР_5.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.

Рішення складене в повному обсязі 23 жовтня 2023 р.