Справа № 240/20236/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/20236/23

категорія 113050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України, Госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» оформлену у вигляді свідоцтва про хворобу № 513-п від 08.03.2023 стосовно ОСОБА_1 в частині встановлення причинного зв`язку захворювання Рак сечового міхура T1N0M01 ст.2 кл.гр. із проходженням військової служби;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України прийняти рішення відносно солдата ОСОБА_1 про встановлення причинного зв`язку захворювання «Рак сечового міхура T1N0M01 ст.2 кл.гр.» як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини.

В обґрунтування позову вказує, що онкологічне захворювання виникло у позивача у період безпосередньої участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України (09.03.2022 по 17.07.2022). До того ж, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №406998 від 07.06.2023 позивачу встановлено II групу інвалідності за наявності саме онкологічного захворювання. Однак, рішенням ВЛК Рак сечового міхура T1N0M01 ст.2 кл.гр. - не пов`язано із захистом Батьківщини. Разом з тим, із доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що ЦВЛК ЗСУ затвердила постанову госпітальної ВЛК без жодних зауважень, зокрема щодо причинного зв`язку онкологічного захворювання сечового міхура із захистом Батьківщини. При цьому, на думку позивача, вказаний висновок є протиправним, оскільки він проходив службу у складі військової частини, яка входить до складу діючої армії України, а тому є всі підстави для висновку, передбаченого підпунктом "ґ" пункту 21.5 розділу II Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402: "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини". Не погоджуючись із рішенням ЦВЛК ЗС України позивач звертається до суду із відповідним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 15.03.2023 в частині встановлення причинного зв`язку захворювання Рак сечового міхура T1N0M01 ст.2 кл.гр. із захистом Батьківщини. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 12.07.2023 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України надійшов до суду 20.09.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що у період участі позивача в бойових діях відсутні документи про надання йому медичної допомоги у тому числі щодо Раку сечового міхура T1N0M01 СТ.2 кл.гр. Рак сечового міхура T1N0M01 ст.2 кл.гр. є хронічним захворюванням, що розвивається роками. Якщо якийсь фактор впливав на людину впродовж певного часу, ефект накопичувався в тривалий термін то це - хронічне захворювання. Госпітальна ВЛК ЗС України та ЦВЛК ЗС України, до складу яких входять лікарі, прийшли до висновку, що Рак сечового міхура T1N0M01 ст.2 кл.гр. етіопатегенетично виник до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності до військової служби, тому Постанова ВЛК була прийнята відповідно до вимог підпункту ґ пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення. Також, згідно постанови Верховного Суду від 09.10.2019 справа № 802/468/17-а, встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою є компетенцією військово - лікарської комісії, втручання у ці повноваження судом є недопустимо. Таким чином, ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв, у тому числі тих, що призвели до смерті, у військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відзив Госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" надійшов до суду 21.09.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що позаштатна ВЛК психоневрологічного профілю НВМКЦ ГВКГ є неналежний відповідач, оскільки не має юридичного статусу та не має повноважень щодо впливу на діяльність НВМКЦ ГВКГ та ЦВЛК. Разом з тим, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу (Шостий апеляційний адміністративний суд, справа № 620/7989 від 22.03.2023). Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Просить відмовити у задоволені позову.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

У період із 09.03.2022 по 17.07.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення, інтересів держави у звязку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Київській та Донецькій області. Вказана обставина підтверджується Довідкою №1/96/1262 від 22.03.2023 (а.с. 8).

Із довідки №1/37/1925 від 01.03.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) вбачається, що 16.07.2022 ОСОБА_1 одержав: МВТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Акубаротравма. Вогнепальне сліпе осколкове поранення с/3 правого плеча, правої сідниці, задньої поверхні с/3 правого стегна. За обставин: 16.07.2022 з 19:23 до 20:29 в ході виконання службових обовязків по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Семигір`я Донецької області в результаті артилерійського обстрілу зі сторони противника отримав поранення (а.с. 8 на звороті).

З матеріалів справи вбачається, що Госпітальною військово-лікарською комісією психоневрологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» 08.03.2023 було складено свідоцтво про хворобу №513-п від 08.03.2023 (а.с. 9) у якому вказано: діагноз та постанова військово - лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва:

- стійкий різко виражений тривожно-депресивний розлад зі стійким інсомнічним синдромом та проявами емоційно-вольової нестійкості після перенесеної гострої реакції на стрес. Гастроезофагальна рефлюксна хвороба: неерозивний езофагіт. Хронічний гастродуоденіт, фаза ремісії. Реактивний гепатит з мінімальним порушенням функції цечінки. Хронічний панкреатит, фаза ремісії. Рак сечового міхура T1N0M01 ст.2 кл.гр. Стан після неад`ювантного лікування: трансуретральної резеції сечового міхура з пухлиною (01.09.2022) та 4-х сеансів інтравезикального введення доксорубіцину.

Захворювання, ТАК пов`язані із проходженням військової служби.

- наслідки мінно-вибухової травми, ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма, вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин середньої третини правого плеча, правої сідничної ділянки, середньої третини правого стегна (16.07.2022) у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, стороннього тіла (металевого уламку) м`яких тканин правої сідничної ділянки, без порушення функції, хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості зі сприйняття шепітної мови 2,5 м на праве вуло, 3,5 м. на ліве вухо.

Поранення, Травма, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

- поширений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз усіх відділів хребта, спондилоартроз поперекового відділу хребта, спондилолістез L5 хребця І ст., ускладнений міжхребцевими протрузіями та екструзіями з вираженим рефлекторним, м`язево - тонічним, компресійним, больовим синдромами, при помірному порушенні функції.

Захворювання, Ні, не пов`язане з проходженням військової служби.

Постанову госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» затверджено 15.03.2023 Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України без змін, про що свідчить відмітка на постанові (а.с. 9 на звороті).

З матеріалів справи вбачається, що 07.06.2023 позивачу при первинному огляді із 19.04.2023 встановлено другу групу інвалідності. Причина інвалідності: захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби. Вказана обставина підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №406998 (а.с. 11).

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що є таким, що порушує його права не встановлення причинного зв`язку захворювання Рак сечового міхура T1N0M01 ст.2 кл.гр. із захистом Батьківщини.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п. 2.1 Розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК).

Вказаним пунктом також визначено, що Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Відповідно до п. 21.1 Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Разом з тим, порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначено положеннями розділу 21 Положення № 402, п.п. 21.1-21.5 якого передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 19 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.

При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).

Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях (зокрема щодо причинних зв`язків захворювань):

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.

Постанова ВЛК у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком:

вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту.

Суд зазначає, що п.2.4.5 розд. І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).

Відповідно до абз. 2 п. 21.3 Положення №402 у випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення.

Відповідно до п. 2.4.10. Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Пунктом 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що Центральна військово-лікарська комісія (далі ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

На ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи, прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України (п.п. 2.3.3 п. 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

ЦВЛК також має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (п.п. 2.3.4 п. 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

Отже, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку ВЛК регіону, позивач мав право звернутись до Центральної ВЛК для перегляду відповідного висновку.

Як встановлено судом з позовної заяви, позивач фактично не згоден з висновком Госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" щодо відмови пов`язати його захворювання - Рак сечового міхура T1N0M01 ст.2 кл.гр. із захистом Батьківщини.

Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що позивач правом на звернення до Центральної ВЛК для перегляду відповідного висновку не скористався.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються висновки за результатами медичного огляду, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності такого висновку виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку щодо стану здоров`я лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, зокрема на підставі Положення № 402.

Отже, суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що пов`язуться з причинним зв`язком захворювання, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (вул. Госпітальна, 16,Київ 133,01133, ), Госпітальної Військово - лікарської комісії психоневрологічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" (вул. Госпітальна, буд.18, Київ,01133. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук