Справа № 300/7252/23
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"24" жовтня 2023 р. справа № 300/7252/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа на стороні позивача Державне агентство України з питань кіно, до пред`явлення позову, -
В С Т А Н О В И В:
23.10.2023 Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі заявник) до пред`явлення позову, подав заяву про забезпечення позову шляхом: заборони Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції проводити позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 у справі №923/719/17 за Повідомленням № 31 від 21.09.2023 у період з 10:00 24.10.2023 по 30.10.2023 за місцем проведення перевірки (м. Луцьк, вул. Володимирська. 1, каб. 203), до прийняття рішення по суті позовних вимог.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що у вересні 2023 року на офіційну електронну адресу арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України направлено Повідомлення від 21.09.2023 № 31 про проведення позапланової невиїзної перевірки його діяльності при виконанні повноважень ліквідатора у справі №923/719/17 про банкрутство ПП "Студія Тир Фільм" підставі скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 10:00 год 24.10.2023 до 30.10.2023. При цьому, як зазначає заявник, на підставі скарг ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України (м Одеса) вже було складено акт від 14.04.2023 № 08 та припис про недопущення повторних порушень діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 18.04.2023 № 07, які оскаржувалися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду яким було відкрито провадження у справі № 160/9019/23. Однак, за клопотанням Південного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції України (м. Одеса) ухвалою від 26.07.2023 було закрито провадження у справі на підставі статті 238 КАС України. Таким чином на думку заявника, після скасування акту планової перевірки законодавчо унормовано ініціювання проведення структурним підрозділом Міністерством юстиції планової перевірки діяльності арбітражного керуючого, а ініціювання позапланової перевірки після скасування акту позапланової перевірки положенням про Дисциплінарну комісію не передбачено. Відтак ініціювання Міністерством юстиції проведення повторної позапланової перевірки після скасування акту позапланової перевірки, є, не законним, адже не передбачено нормами законодавства.
Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши подані докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, зазначає наступне.
Приписами пунктів 2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Водночас, оцінивши зміст заяви про забезпечення позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.
Відтак, розгляд поданої заяви про забезпечення позову проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.
Частина 1 статті 150 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Так, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.
Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову.
Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до частини 3 статті 152 КАС України, заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Таким чином, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.
Відтак, суд у кожному випадку повинен встановити чи є захід забезпечення позову, про який клопоче позивач, таким, що відповідає меті і завданням правового інституту забезпечення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
При цьому, використання засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати діям органів влади.
Заявник, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову просить суд заборонити Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції проводити позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 у справі №923/719/17 за Повідомленням № 31 від 21.09.2023 у період з 10:00, 24.10.2023 по 30.10.2023 за місцем проведення перевірки (м. Луцьк, вул. Володимирська. 1, каб. 203), до прийняття рішення по суті позовних вимог.
Так, статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України, яка встановлює види забезпечення позову, передбачено такі види забезпечення позову як: заборона відповідачу вчиняти певні дії.
Суд зазначає, що необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, заявник мотивує протиправністю повідомлення від 21.09.2023 № 31 про проведення позапланової невиїзної перевірки його діяльності при виконанні повноважень ліквідатора у справі №923/719/17 про банкрутство ПП "Студія Тир Фільм" підставі скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 10:00, 24.10.2023 до 30.10.2023. Оскільки на підставі скарг ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України (м Одеса) вже було складено акт від 14.04.2023 № 08 та припис про недопущення повторних порушень діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 18.04.2023 № 07, які були скасовані рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих.
При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Разом з цим, обґрунтування вимог заявника щодо невідповідності повідомлення від 21.09.2023 № 31 вимогам чинного законодавства становить предмет доказування і має досліджуватись під час розгляду справи по суті.
Відтак, посилання позивача на наявність очевидних ознак протиправності повідомлення від 21.09.2023 № 31, є безпідставними, оскільки на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності такого рішення відповідача без дослідження доказів та заслуховування позиції сторін. Зокрема, оцінка діям та рішенням відповідача може бути надана тільки з урахуванням всіх належних та допустимих доказів у їх сукупності та при дотриманні принципу змагальності сторін у наданні до суду доказів.
Крім того, суд не виявив існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Водночас, суд звертає увагу на те, що вирішення вказаного питання на стадії до відкриття провадження у справі фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Також, суд зазначає, що позивач в заяві про забезпечення позову не вказав предмет позову.
Інших підстав для забезпечення позову в заяві не наведено.
Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням.
Відповідно до статті 154 частини 5 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
В зв`язку із вищенаведеним, суд не вбачає наявності обставин для застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
На підставі наведеного, керуючись статтями 150, 152, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа на стороні позивача Державне агентство України з питань кіно, до пред`явлення позову, відмовити.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення або проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Микитин Н.М.