Справа № 420/2491/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/2491/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №420/2491/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару

У С Т А Н О В И В:

07.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500020/2023/000002/2 від 07.01.2023, №UA500020/2023/000018/2 від 30.01.2023.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №420/2491/23 адміністративний позов ТОВ «БОНА ДОМУС» задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500020/2023/000002/2 від 07.01.2023, №UA500020/2023/000018/2 від 30.01.2023.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції від 13.04.2023 Одеською митницею вперше подано апеляційну скаргу.

Однак, доказів сплати судового збору до апеляційної скарги додано не було.

У зв`язку з чим, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023 апеляційну скаргу Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 року у справі №420/2491/23 - залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом подання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 32208 грн.

У зв`язку з не усуненням недоліків (не подання до суду доказів сплати судового збору), ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023 апеляційну скаргу Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 року у справі №420/2491/23 - повернуто особі, яка її подала.

13.10.2023 Одеською митницею повторно подано апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023.

Стосовно сплати судового збору колегія суддів відмічає таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 якого за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум працездатних осіб становить 2684грн.

Виходячи з наведеного, для правильного визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті за звернення до суду з вимогами майнового характеру, важливе значення має встановлення розміру ціни позову.

За змістом статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено цілі використання відомостей про митну вартість товарів, а саме для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами підпункту 4 частини 1 статті 266 Митного кодексу України одним із обов`язків декларанта у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, є сплата митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 279 Митного кодексу України установлено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є, зокрема для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (частина перша пункту 190.1 статті 190 Митного кодексу України).

З аналізу наведених правових норм слідує, що митна вартість товару для декларанта є базою оподаткування податком на додану вартість та митними платежами.

При цьому, з метою виконання та досягнення митних цілей, на митні органи покладено функціональні обов`язки з контролю за правильністю визначення платником митної вартості товарів.

Якщо за наслідками такого контролю установлено, що митну вартість визначено не вірно, орган доходів і зборів приймає рішення про коригування митної вартості, внаслідок прийняття якого пропорційно змінюється і розмір належних до сплати митних платежів та податку на додану вартість.

Таким чином, сама по собі визначена у рішенні контролюючого органу митна вартість товару безпосередньо не впливає на майновий стан декларанта. Майновий інтерес для нього складає той розмір митних платежів та інших податків, який він має доплатити порівняно з розміром таких платежів, визначених на підставі заявленої ним митної вартості товарів при декларуванні. Обсяг грошового (вартісного) виразу зміни складу майна позивача у цих спорах співпадає з сумою різниці митних платежів та інших податків, яку він має доплатити.

Отже, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову, у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Відтак, розрахунок належного до сплати судового збору при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів має здійснюватися виходячи з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями.

Так, згідно до матеріалів справи, 07.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» заявило вимогу майнового характеру на загальну суму 3009886,38 грн. (153 962,10 грн. + 2 855 924,28 грн.), що становить:

- різниця між заявленою позивачем митною вартістю товару 102 969,22 грн. (2815,78 USD х 36,5686 грн.) та митною вартістю товару визначеною митним органом 256991,32 грн. (7027,65 USD х 36,5686 грн.) згідно до рішення про коригування митної вартості №UA500020/2023/000002/2 від 07.01.2023 року;

- різниця між заявленою позивачем митною вартістю товару 837 733,24грн. (22908,54 USD х 36,5686 грн.) та митною вартістю товару визначеною митним органом 3 693 657,52 грн. (101 006,26 USD х 36,5686 грн.) згідно до рішення про коригування митної вартості №UA500020/2023/000018/2 від 30.01.2023 року.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 Закону України «Про судовий збір» доповнено частиною третьою, згідно із якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що апеляційну скаргу Одеською митницею подано в електронній формі, у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, з урахуванням наведеного, за подання до суду даної апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №420/2491/23 Одеська митниця повинна сплатити судовий збір у загальному розмірі 32208грн.

Натомість, до апеляційної скарги додано платіжну інструкцію №1779 від 28.09.2023 про сплату судового збору лише в сумі 13576,30грн.

З огляду на вищевикладене, суб`єктом владних повноважень не в повному обсязі сплачено судовий збір за подання до апеляційного суду даної апеляційної скарги.

Також, колегією суддів установлено, що до апеляційної скарги митним органом додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування вказаного звернення суб`єкт владних наводить загальні положення чинного процесуального законодавства, практики Європейського суду з прав людини, рекомендацій Ради суддів України, а також просить врахувати, що при первинному зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі № 420/2491/23 митним органом дотримано відповідні строки на апеляційне оскарження.

Надаючи оцінку заяві Одеської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства України, колегія суддів уважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлене специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

В контексті поважності наведених суб`єктом владних повноважень у заяві причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів вказує, що вперше апеляційну скаргу Одеської митниці повернуто ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023.

Згідно із платіжною інструкцією від 28.09.2023 №1779 за звернення до суду апеляційної інстанції з даною апеляційною скаргою Одеською митницею сплачено судовий збір лише в сумі 13576,30грн.

Вищевказане судове рішення було надіслано в електронні кабінети Одеської митниці та її повноважного представника Панчошак О.О. і доставлено адресатам 13.06.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів від 14.06.2023.

Повторно апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано 13.10.2023.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Беручи до уваги вищевикладене, колегією суддів установлено, що апеляційна скарга Одеської митниці не відповідає приписам п.1 ч.5 ст.296 КАС України (до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору в повному обсязі), її не подано в найкоротші строки після отримання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023.

Отже, за наслідками дослідження заяви Одеської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що вона є необґрунтованою, оскільки в означеному зверненні не наведено та до нього не додано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга Одеської митниці підлягає залишенню без руху із наданням скаржнику строку для подання суду апеляційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, а також доказів на підтвердження сплати судового збору в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 169, 292, 293, 298 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Визнати вказані Одеською митницею у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №420/2491/23 підстави неповажними.

У задоволенні заяви Одеської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №420/2491/23 - відмовити.

Апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №420/2491/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати скаржнику 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору в розмірі 18631,70грн., а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 із наведенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду має бути внесено на рахунок №UA1015758, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку (МФО) 899998.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги щодо надання доказів сплати судового збору, апеляційну скаргу, відповідно до ст.169 КАС України, буде повернуто особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали в частині щодо подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із наведенням інших обґрунтованих підстав для поновлення такого строку, з підтверджуючими доказами та матеріалами, апеляційним судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Т.М. Танасогло А.В. Крусян