Справа № 320/2705/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року № 320/2705/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України полковник медичної служби Лопайчука Володимира, Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до начальника Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України полковник медичної служби Лопайчука Володимира (далі відповідач-1), у якому просить суд:

- визнати протиправним висновок службового розслідування від 05.12.2022, затверджений 05.12.2022 начальником Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України полковника медичної служби Лопайчуком В.;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України від 06.12.2022 №332-АГ "Про результати службового розслідування";

- зобов`язати начальника Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України полковника медичної служби Лопайчука В. внести зміни в службову карту полковника медичної служби ОСОБА_1 шляхом визнання недійсним запису про накладення дисциплінарного стягнення "попередження про неповну службову відповідність" наказом начальника Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України від 06.12.2022 №332-АГ.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що спірним наказом від 06.12.2022 №332-АГ його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність, підставою для чого стали висновки проведеного службового розслідування, в ході якого було встановлено порушення позивачем в ніч з 01 на 02 грудня 2022 року громадського порядку на тлі відпочинку із зловживанням алкогольних напоїв з елементами нетактовної поведінки по відношенню до мешканців гуртожитку та чергового по гуртожитку і недотримання вимог перебування поза розташуванням військової частини.

Позивач вважає, що висновки службового розслідування не відповідають дійсним обставинам справи та не узгоджуються з нормативними положеннями щодо складу дисциплінарного правопорушення, оскільки в ніч з 01 на 02 грудня 2022 року позивач знаходився у себе вдома та не виконував у цей час службових обов`язків, а тому відсутні підстави вважати, що він порушував громадський порядок.

Позивач стверджує, що під час службового розслідування не доведено, що саме він порушував тишу та не враховано його пояснення та свідчення гостей позивача, які перебували у момент події в кімнаті гуртожитку, про те, що позивач тишу не порушував та спав.

Також позивач стверджує, що відповідачем порушено процедуру призначення та проведення службового розслідування, оскільки до участі не залучено безпосереднього начальника позивача, а також не доведена вина позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання; витребувано від сторін докази по справі; залучено до участі у справі Головний військово-медичний клінічний центр (центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (далі відповідач-2) як співвідповідача; викликано у судове засідання свідків для допиту.

Відповідачі проти позову заперечували та пояснили, що встановлені у ході проведення службового розслідування факти свідчать про порушення позивачем вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. При цьому підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, а вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення. Тому, ознайомившись із встановленими під час службового розслідування обставинами, відповідач дійшов висновку про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та обрав стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, керуючись своїми дискреційними повноваженнями.

Присутній у судовому засіданні 04.05.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Присутня у судовому засіданні 04.05.2023 представниця відповідача проти позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Присутні у судовому засіданні 04.05.2023 представники сторін заявили клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи клопотання представників сторін, усною ухвалою суду від 04.05.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, вирішено здійснити подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2023, постановленою у порядку письмового провадження, закрито провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування від 05.12.2022.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

в с т а н о в и в:

Полковник медичної служби ОСОБА_1 проходить військову службу у Державній прикордонній службі України на посаді начальника відділення анестезіології, реанімації та інтенсивної терапії Головного військово-медичного клінічного центру (центральний військовий госпіталь) Державної прикордонної служби України.

Наказом Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України від 05.12.2022 №328-АГ призначено службове розслідування за фактом імовірних порушень громадського порядку та субординації ОСОБА_1 ..

Висновок службового розслідування затверджено 05.12.2022 начальником Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України Володимиром Лопайчуком.

У ході службового розслідування встановлено таке:

«З інформаційного повідомлення заступника директора Департаменту матеріального та технічного забезпечення полковника ОСОБА_2 від 02.12.2022 року №44/3291-22 стало відомо про те, що полковник ОСОБА_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 (військове містечко Окремої комендатури охорони і забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України), а поверхом вище в квартирі 40 проживає начальник відділення анестезіології, реанімації та інтенсивної терапії полковник медичної служби ОСОБА_4 .

Зазначений військовослужбовець систематично проводить у себе вдома гучні заходи великими компаніями, які розтягуються по часу іноді до ранку. На прохання бути тихішими іноді полковник медичної служби ОСОБА_4 реагує, але переважно не звертає уваги, чим порушує вимоги ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»…

Водночас, полковник ОСОБА_5 зазначив, що в ніч з 01 на 02.12.2022 року відбувся подібний захід. Під час намагання полковником ОСОБА_6 зв`язатись з полковником медичної служби Віктором ХУДЯКОВИМ по телефону, останній його вимкнув. На зауваження вахтера гуртожитку зреагував зворотно, він та його компанії почали більше стукати по підлозі, тупотіти та кричати. В зв?язку із цим полковник ОСОБА_3 був змушений викликати представників національної поліції.

Приблизно о 00.00 годин на територію години військового містечка Окремої комендатури охорони і забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України прибув наряд національної поліції, що зафіксовано в робочому зошиті чергового військової частини НОМЕР_1 (Окремої комендатури охорони і забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України).

Після проведення національною поліцією роз?яснювальної роботи з Віктором ХУДЯКОВИМ та вибуття з території військової частини, порушення громадського порядку посилилось, стали більш агресивними та тривали до ранку.

3 рапорту чергового по частині НОМЕР_1 полковника Михайла ЛОСЯ від 02.12.2022 року стало відомо, що близько 22.30 годин 01.12.2022 року черговому по гуртожитку поступила скарга про неналежну поведінку та надмірний шум в квартирі АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 . Після доповіді чергового по гуртожитку він почав розбиратись з виниклою ситуацією з метою здійснення доповіді Коменданту ОКОіЗ.

Також з доповіді ОСОБА_7 стало відомо, що вона зверталась до мешканця квартири АДРЕСА_2 з проханням вести себе тихіше, однак на її зауваження особи, які перебували в помешканні, не реагували.

Полковник ОСОБА_8 попросив чергову по гуртожитку ще раз звернутись до мешканців квартири АДРЕСА_2 з проханням щодо дотримання правил проживання в службовому гуртожитку. Чергова гуртожитку намагалась вгамувати мешканців квартири АДРЕСА_2 та їй не вдалось. Разом з тим, чергова гуртожитку повідомила, що мешканець квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_9 має намір викликати працівників національної поліції.

Чергова гуртожитку надала полковнику М. ЛОСЮ номер мобільного телефону мешканця квартири АДРЕСА_2 , щоб він вплинув на ситуацію, яка склалась. Він намагався телефонувати, але в цей час вийшов на зв?язок командир частини та проінформував його про прибуття наряду національної поліції, яких в подальшому він має їх зустріти та забезпечити супровід до гуртожитку квартири АДРЕСА_2 .

Патруль прибув за викликом о 23.50 години та був супроводжений до квартири АДРЕСА_2 .

На вимогу працівників поліції відкрити двері через 2 хвилини помешкання було відкрито. Представниками поліції було запропоновано пред?явити документи мешканця, який відкрив двері, для засвідчення особи, після чого один із працівників поліції зайшов до квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_10 , знаходячись в коридорі гуртожитку з другим працівником поліції та вахтером, зачекали близько 10 хвилин доки триває розмова в помешканні АДРЕСА_2 між проживаючими та поліцейським.

Завершивши розмову з мешканцями квартири АДРЕСА_2 , поліцейський вийшов і ми попрямували до КПП. Під час пересування до КПП працівник поліції повідомив мені, що мешканці квартири АДРЕСА_2 знаходяться з проявами ознак алкогольного сп?яніння, він провів з проживаючими профілактичну роботу щодо не порушення громадського порядку та правил проживання в гуртожитку.

Провівши наряд поліції за межі військової частини, я доповів коменданту про проведенні мною заходи. На що комендант розпорядився, в подальшому контролювати ситуацію і у разі прояву порушення громадського порядку доповідати мені негайно.

У подальшому порушень правил проживання в гуртожитку мешканцями квартири АДРЕСА_2 не проявлялися.

3 пояснень чергового по гуртожитку ОСОБА_7 від 04.12.2022 року, окрім вищезазначеного стало відомо, що черговий частини полковник ОСОБА_11 відмовився йти в квартиру АДРЕСА_2 та працівник ОСОБА_12 сама піднялась до вищезазначеної квартири, повідомляє, що з нею поводились чемно, пообіцяли, що будуть поводитись тихо. Та голосні розмови було знову чути і надалі. О 23,19 годин дзвінок мешканця квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 повторився, останній попередив, що викликав полію. О 23.50 годин приїхала патрульна поліція, вона провела їх до квартири АДРЕСА_2 , з ким спілкувались представники патрульної поліції вона не знає.

З пояснень полковника медичної служби ОСОБА_13 стало відомо, що він гучних заходів по місту проживання не проводив, в ніч з 01 на 02 грудня 2022 року зауважень від сусідів не отримував. На мобільний телефон, який був постійно увімкнутий, дзвінків та СМС не надходило.

Про приїзд наряду поліції до мого помешкання дізнався з ранку 01.12.2022, так як на той час відпочивав (спав).

3 пояснень чергових по гуртожитку військової частини НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 стало відомо, що за час їхніх чергувань, скарг щодо нічних, гучних вечірок не надходило, зокрема із квартири АДРЕСА_4 .

Отже, виходячи з вищевикладеним встановлено, що начальник відділення анестезіології, реанімації та інтенсивної терапії полковник медичної служби ОСОБА_4 в ніч з 01 на 02 грудня 2022 року сприяв інциденту щодо конфліктної ситуації учасників порушення громадського порядку у квартирі АДРЕСА_2 з мешканцем квартири АДРЕСА_3 заступником директора Департаменту матеріального та технічного забезпечення полковником ОСОБА_6 .

Даний факт став можливим у наслідок:

- безвідповідального ставлення до своєї громадської позиції, обов?язків військовослужбовця під час військового стану в країні полковником медичної служби ОСОБА_18 ;

- не усвідомлення важливості особистої відповідальності як військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов?язків, вимог військових статутів полковником медичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У висновку службового розслідування було викладено пропозицію факт порушення полковником медичної служби ОСОБА_18 громадського поряду на тлі відпочинку із зловживанням алкогольних напоїв з елементами нетактовної поведінки по відношенню до мешканців гуртожитку та чергового по гуртожитку і недотримання вимог перебування поза розташуванням військової частини вважати таким, що має об?єктивні підстави.

Запропоновано за порушення ст. 13, 16, 56, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України полковника медичної служби ОСОБА_13 притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Наказом Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України від 06.12.2022 №332-АГ затверджено матеріали службового розслідування, факт порушення визнано таким, що має об`єктивні підстави, а за порушення статей 13, 16, 56, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до пункту «ґ» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність.

Позивач, вважаючи протиправним наказ про накладення дисциплінарного стягнення, звернувся з цим позовом до суду, в якому просить його скасувати, а також зобов`язати внести зміну в службову картку щодо виключення запису про стягнення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ), Законом України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-IV (далі - Закон №661-IV), Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009 (далі - Положення №1115/2009), Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Статут) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною четвертою статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Дія Дисциплінарного статуту ЗСУ поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Так, за приписами статей 1, 2, 4, 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Як передбачає стаття 68 Дисциплінарного статуту ЗСУ, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до вимог статей 83, 84, 85, 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування за фактами невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцями своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, порядку несення служби або громадського порядку визначені Порядком проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2021 №815 (далі Порядок №815).

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу ІІ зазначеного Порядку службове розслідування призначається письмовим наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби.

Начальник (командир) органу Держприкордонслужби зобов`язаний призначити службове розслідування не пізніше десяти діб від дня, коли йому стало відомо про правопорушення.

Пунктом 7 розділу І Порядку №815 визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність правопорушення або події, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування, його (її) обставини (час, місце) та наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або спричинили їх виникнення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями (бездіяльністю) військовослужбовця; конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який учинив правопорушення; порушення вимог законодавства, організаційно-розпорядчих актів Адміністрації Держприкордонслужби, посадових інструкцій, які було допущено військовослужбовцем; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до вчиненого; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків; наявність шкоди та її розмір.

Як зазначено у пунктах 1, 2 розділу VI Порядку №815, за результатами службового розслідування складається висновок, у якому обов`язково зазначаються: посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування; установлені під час службового розслідування обставини, за яких військовослужбовцем (військовослужбовцями) учинено правопорушення, які стали підставою для призначення службового розслідування; час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), персональні дані (дата та місце народження, освіта, період військової служби, період перебування на займаній посаді, наявність або відсутність у неї незнятих дисциплінарних стягнень), характеристика особи, яка вчинила правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли його вчиненню; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями військовослужбовця та їх наслідками; умови, що передували вчиненню правопорушення або спонукали до його вчинення; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; завдана шкода та її розмір; наявність вини військовослужбовця (військовослужбовців), обставин, що її пом`якшують чи обтяжують, а також ставлення військовослужбовця (військовослужбовців) до вчиненого; відомості про залучення фахівців та дані про них (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), посада), надані ними висновки; відомості, що підтверджують чи спростовують інформацію, яка стала підставою для призначення службового розслідування; пропозиції щодо застосування до військовослужбовця (військовослужбовців) дисциплінарного стягнення, притягнення до матеріальної відповідальності, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень (за наявності), обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, а також відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів та про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

В ході розгляду цієї справи з метою перевірки об`єктивності встановлених у службовому розслідуванні обставин судом було викликано в якості свідків ОСОБА_19 (особа, яка звернулась зі скаргами на порушення громадського порядку та викликала поліцію), ОСОБА_20 (чергового військової частини), ОСОБА_21 (черговий вахтер гуртожитку), ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 (осіб, які перебували у помешканні позивача).

Свідок ОСОБА_25 повідомив суду, що проживає в одному гуртожитку з позивачем, поверхом нижче. Зазначив, що позивач неодноразово влаштовував гучні вечірки у себе в квартирі, а на зауваження особисто чи по телефону належним чином не реагував. 01.12.2022 приблизно о 22:00 год., коли знову почув гучні крики, ОСОБА_26 намагався телефонувати позивачу, але його телефон був вимкнений. Надалі ОСОБА_26 звернувся до вахтера, яка пішла до квартири позивача, але результатів вказані дії не принесли, крик та галас продовжився, із супроводженням стуками пляшками по підлозі, у зв`язку з чим свідок викликав поліцію. За результатами виклику поліцейські зателефонували свідку та повідомили, що провели відповідні профілактичні роз`яснення з мешканцями квартири АДРЕСА_2 щодо недопустимості порушення громадського порядку. Натомість, після цього ситуація погіршилася, з квартири позивача лунала нецензурна брань та погрози, а крики та галас закінчилися близько 6 ранку. Свідок повідомив, що крики були настільки гучними, до нього приходив мешканець гуртожитку, який проживає поверхом нижче ( ОСОБА_27 ), який вважав джерелом походження звуку кімнату ОСОБА_25 .

Свідок повідомив, що про зазначені події він повідомив на наступний день начальника Головного військово-медичного клінічного центру (центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України Лопайчука Володимира по телефону, але той зауважив про необхідність подання скарги у письмовому вигляді, що і стало підставою для направлення інформування 02.12.2022.

Свідок ОСОБА_28 повідомив суду, що під час чергування 01.12.2022 до нього близько 22 години звернулась черговий вахтер гуртожитку, яка повідомила про скаргу ОСОБА_29 . Після прибуття наряду поліції свідок провів їх до помешкання позивача, до якого поліцейський зайшов сам. Свідок повідомив, що безпосередньо не заходив разом з поліцейським до кімнати, але чув, що грала музика та були гучні голоси. Поліцейські повідомили, що провели бесіду та залишили гуртожиток. У подальшому після призначення судового розслідування написав рапорт, в якому виклав ті самі обставини.

Інші свідки у судове засідання не з`явились.

Листом від 16.03.2023 №748/20/5/02-2023 Департамент превентивної діяльності Національної поліції України підтверджується, що 01.12.2022 о 23:26 год. на спецлінію « 102» надійшло повідомлення від ОСОБА_30 про порушення тиші його сусідом у квартирі АДРЕСА_2 . За результатом відпрацювання зазначеної події у рапорті чергового було зазначено «Прибувши на місце, провели профілактичну бесіду, після чого шум припинився».

Також до матеріалів справи долучено копію окремих сторінок журналу приймання-передачі чергування чергової по гуртожитках по АДРЕСА_5 , в якому містяться пояснення ОСОБА_21 , що о 22:31 год. надійшла скарга на неналежну поведінку мешканця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , о 23:50 год. приїжджав наряд поліції, який провів профілактичну бесіду.

З наведеного вище можна дійти висновку, що обставини щодо перебування у помешканні позивача групи людей, які у нічний час вели себе гучно, порушували режим тиші та не реагували на скарги співмешканців гуртожитку та чергових, що спричинило виклик наряду поліції, підтверджуються матеріалами службового розслідування, показаннями свідків та повідомленням органів поліції про результати виклику.

Зазначені докази узгоджуються між собою, не містять суперечливих обставин, а тому враховуються судом при розгляді цієї справи у повному обсязі. Жодних належних та допустимих доказів на спростування таких обставин позивач не надав, а надані на адресу адвоката письмові пояснення інших осіб, які перебували у той день у помешканні позивача, не мають силу доказів.

Разом з тим, позивач не погоджується з тим, що зазначені обставини можуть слугувати підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки жодних конкретних дій, які вчинено безпосередньо позивачем, не було встановлено, а жоден зі свідків не повідомив, що бачив чи спілкувався саме з ОСОБА_1 .

Також позивач не погоджується з формулюванням висновків службового розслідування щодо порушення громадського порядку, оскільки таке поняття відсутнє у законодавстві України, а за його розумінням він перебував не у громадському місці (на вулиці, громадському транспорті тощо), а у власному житловому приміщенні, тобто громадський порядок не порушував.

При цьому позивач звертає увагу, що у спірний період часу не перебував при виконанні службових обов`язків, а закон не забороняє вживати спиртних напоїв військовослужбовцями поза службою.

Отже, для правильного вирішення цього спору треба надати оцінку характеру виявлених обставин, встановити наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами, що сталися, та імовірними діями (бездіяльністю) військовослужбовця.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі + Статут внутрішньої служби), який також розповсюджується службовців Державної прикордонної служби України.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі статтею 241 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Суд звертає увагу, що встановлені високі стандарти поведінки військовослужбовця полягають у тому, що військовослужбовець як під час несення служби, так і поза її межами, в повсякденному житті має демонструвати таку поведінку, щоб сторонні бачили в ньому високоморальну, чесну, стриману, врівноважену людину. При цьому військовослужбовець має не лише подавати особистий приклад, але й пропагувати етичну поведінку серед оточення та вимагати такої поведінки від інших.

Саме тому, факт того, що вночі з 01.12.2022 по 02.12.2022 позивач не виконував службові обов`язки, не звільняє його від обов`язків дотримуватися дисципліни, яка не пов`язана з безпосередніми службовими обов`язками, а саме: додержуватись правил взаємовідносин між військовослужбовцями; виявляти повагу один до одного, бути ввічливим, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків тощо.

Проте під час розгляду справи було підтверджено, що у квартирі, яка належить позивачу та яка, до того ж, розташована у військовому гуртожитку (тобто, є частиною військовою частини та військового об`єкта), відбувалось порушення громадського порядку: гучні розмови, шум вночі, вживання спиртних напоїв.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти): 1) жилих будинків і прибудинкових територіях; 2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури; 3) готелів і гуртожитків; 4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Посилання позивача, що положення цього Закону розповсюджується тільки на підприємства та державні органи не приймаються до уваги, оскільки наведеними положеннями чітко передбачено обов`язок громадян вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами у жилих будинків і прибудинкових територіях, готелях, гуртожитках, а тому усі особи, які перебували у квартирі позивача, включно із самим позивачем мали б дотримуватися в нічний час правил щодо рівня шуму.

Суд також відхиляє посилання позивача на те, що поняття «громадський порядок» охоплює лише місця громадського використання, тоді як він перебував у власному житловому приміщенні.

З цього приводу суд зазначає, що об`єктом охорони громадського порядку є суспільні відносини, які забезпечують спокійні умови життя людей у різних сферах, в тому числі побуту, відпочинку, тобто громадський порядок забезпечує нормальні та адекватні умови співіснування людей на певній території незалежно від її призначення.

У цьому випадку особи, які перебували у помешканні позивача, не додержувались тиші у нічний час, поводились гучно у військовому гуртожитку, а також не реагували на скарги співмешканців гуртожитку, чергових та поліцейських, чим дійсно порушували у нічний час спокій сусідів та, відповідно, порушували громадський порядок.

Крім того, суд не може залишити поза увагою те, що з 24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, що в свою чергу додаткового зобов`язує військовослужбовця, зокрема: бути дисциплінованими, дотримуватися законів України, Військової присяги, сумлінно виконувати свій військовий обов`язок.

Суд також критично ставиться до доводів позивача щодо невстановлення конкретних обставин вживання позивачем спиртних напоїв та порушенням ним громадського порядку та свідчень про те, що о цій годині він вже спав (відпочивав) з огляду на таке.

Спірні обставини відбувались саме у помешканні позивача, що підтверджено під час судового розгляду, а тому суд доходить висновку, що позивач, навіть у разі правдивості його свідчень щодо перебування у стані відпочинку (сну) шляхом своєї пасивної поведінки (бездіяльності) допустив (сприяв) настання виниклої ситуації, оскільки мав вимагати від своїх товаришів-військовослужбовців припинення порушень громадського порядку, але жодних дій щодо владнання ситуації та припинення протиправних дій не вчинив.

Враховуючи викладене, суд вважає, що така поведінка, навіть якщо вона була пасивною (бездіяльністю), безумовно свідчить про порушення позивачем власних обов`язків з повагою ставитись до колег по службі, бути ввічливим та стримувати себе та інших осіб від негідних вчинків, що призвело до порушення громадського порядку. Тому, відповідач при проведенні службового розслідування правильно встановив причинно-наслідкові зв`язки між обставинами, що склалися, та наявністю в діях (бездіяльності) ознак вини у скоєнні правопорушення.

Щодо процедурних процедурних порушень під час проведення службового розслідування, а саме порушення пункту 8 розділу ІІ Порядку №815, суд зазначає, що у таких обставинах підлягає застосуванню висновок Верховного Суду, викладений у постанові Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №826/10888/18, що не кожен дефект акту робить його неправомірним. Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то вони залежно від характеру можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, але в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність.

Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Суд зазначає, що не залучення безпосереднього командира позивача до участі у службовому розслідуванні не вплинуло на правильність висновків такого розслідування, а отже таке порушення не є істотними та таким, що впливає на правильність оскаржуваного рішення.

Зазначене свідчить про те, що під час розгляду справи підтвердився факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді повідомлення про неповну службову відповідність є співмірним до вчиненого проступку, внаслідок чого позовні вимоги про скасування наказу від 06.12.2022 №332-АГ "Про результати службового розслідування" не підлягають задоволенню.

Так само не підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов`язання відповідача виключити з особової картки позивача запису про накладення дисциплінарного стягнення, оскільки така вимога є похідною від основної вимоги про скасування дисциплінарного стягнення. Відповідно, відмова у скасуванні стягнення виключає обов`язок виключення такого стягнення з особової картки.

Оскільки адміністративний позов не підлягає задоволенню, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.