Справа № 158/3310/23
Суддя: Польова М. М.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/3310/23
Провадження № 2-а/0158/103/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
представника позивача Паш`яна Д.Р.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Воробей П.О.,
перекладача Гулієв Ельчін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби у Волинській області до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,
В С Т А Н О В И В :
Управління Державної міграційної служби у Волинській області (далі - УДМС у Волинській області) звернулося до суду із адміністративним позовом до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2023 працівниками УДМС у Волинській області був виявлений громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 , який незаконно перебуває на території України.
Документи, які підтверджують законність перебування на території України у відповідача були відсутні, тому відповідно до частини другої статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідач був затриманий строком на 72 год. з метою з`ясування причин та обставин правопорушення та поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають в Україні.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, наведених у ньому. Також підтвердив, що рішення про примусове повернення відповідача не приймалось.
Відповідач та його представник у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили. Відповідач у судовому засіданні надав суду оригінал паспорта громадянина Азербайджанської Республіки № НОМЕР_1 , виданого 28.08.2020, який дійсний до 27.08.2030. Крім того, зазначив, що має кошти на повернення до країни походження та має намір самостійно залишити територію України разом із сім`єю.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 19.10.2023 співробітниками УДМС у Волинській області було затримано громадянина Азербайджанської Республіки Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 , в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, для з`ясування обставин правопорушення, припинення адміністративних правопорушень, що підтверджується протоколом МВП №000042 про адміністративне затримання (а.с.15).
На підставі рішення УДМС у Волинській області від 19.10.2023 відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають на території Україні (а.с.13).
Крім того, 19.10.2023 співробітниками УДМС у Волинській області було прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-9).
19.10.2023 у громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 було відібрано розписку про отримання зазначеного рішення.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22.09.2011 № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Так, частиною першою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.
Згідно із частиною третьою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.
Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Частиною першою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Відтак, наведена норма передбачає, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), його територіальні органи та територіальні підрозділи можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення. Рішення про примусове видворення не приймається стосовно іноземців та осіб без громадянства, підстави для примусового видворення яких виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон під час їх виїзду з України.
Крім того, частиною другою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.
Так, відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.
З аналізу наведених правових норм слідує, що позовна заява про затримання іноземця може бути подана до суду після прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), його територіальними органами та територіальними підрозділами, рішення про примусове видворення іноземця з України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів прийняття позивачем рішення про примусове повернення, яке відповідач добровільно міг би виконати. Представником позивача у судовому засіданні підтверджено, що органом міграційної служби таке рішення щодо відповідача не приймалося.
Крім того, судом встановлено, що особа відповідача ідентифікована, відповідач має діючий паспорт громадянина Азербайджанської Республіки № НОМЕР_1 , виданий 28.08.2020, який дійсний до 27.08.2030.
Також представником позивача не наведено обґрунтованих підстав, визначених частиною першою статті 289 КАС України, які дають підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або існування ризику його втечі.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 , тому у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні позову Управління Державної міграційної служби у Волинській області до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 жовтня 2023 року.

Позивач: Управління Державної міграційної служби у Волинській області (43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 4А; ).

Відповідач: громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова