Справа № 520/21461/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 р. Справа № 520/21461/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках, без урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не проведено перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов. Також, витребувано у відповідача інформацію, чи враховувалась щомісячна додаткова грошова винагорода при розрахунку та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2016 - 2018 роки.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що позивач проходив службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні. Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 23-ОС віл 22 січня 2020 року підполковника ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення для подальшого проходження служби до Госпіталю Державної прикордонної служби України з 22 січня 2020 року. Тобто, з позивачем військової частини остаточний розрахунок проводився не 4 прикордонним загоном, а тією військовою частиною, з якої військовослужбовець ОСОБА_1 звільнявся з лав Державної прикордонної служби. Разом з тим, посилаючись на численну практику Верховного Суду, представник відповідача зазначив, що винагорода, яка передбачена постановою КМУ №889 не є складовою місячного грошового забезпечення, з якого обраховуються одноразові грошові виплати військовослужбовцям, у тому числі грошової допомоги на оздоровлення. Будь-яких заборгованостей с цього приводу між позивачем та 4 прикордонним загоном немає.

Так, представник відповідача зазначив, що на його переконання у позовній заяві позивач вводив суд в оману зазначаючи, що Законом України №2011-XII визначено, що лише цим законом можуть визначатись види виплат (складові), які включаються до складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців, оскільки жодної норм в Законі України №2011-ХІІ яка б стосувалась питання місячного грошового забезпечення, забороняла визначення, визначала порядок та/або складові місячного грошового забезпечення не має.

Отже, при розрахунку позивачу суми, що підлягає до виплати на підставі п. 4.10.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України, а також не включається винагорода.

Також, представник відповідача звернув увагу, що відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова) граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди для Держприкордонслужби України визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Пунктом 8 Інструкції про розміри і порядок щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.02.2016 року №73 Зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за №217/28347 (відповідно до якого і здійснювались виплати винагороди військовослужбовцям які позивач вважає необхідним включити до розрахунку одноразової грошової допомоги) передбачено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат. Тобто в самій інструкції яка передбачала, на той час, здійснення відповідної виплати винагорода була пряма норма про не включання такої до одноразових виплат.

Також, відповідно до Закону України від 02.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, належать лише щомісячні основні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). Виходячи з вищевикладеного щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення з якого розраховується розмір пенсії. Що додатково підтверджує позицію 4 прикордонного загону. Відповідно, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Суд звертає увагу, що позивачем через систему "Електронний суд" надіслано клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у відповідача:

1) відзив на позов разом з доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів позивачу через та/або за допомогою підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи;

2) інформацію, чи враховувалась щомісячна додаткова грошова винагорода при розрахунку та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2016 - 2018 роки через та/або за допомогою підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи;

3) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача через та/або за допомогою підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

З приводу заявленого клопотання, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 162 КАС України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Згідно п.2 ч.4 ст. 162 КАС України, до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

З приводу витребування у відповідача доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, суд зазначає, що разом з відзивом на позов представником відповідача надано документи, вказані в додатках до відзиву.

Разом з відзивом на позов представником відповідача надано докази його надсилання разом з додатками рекомендованим листом позивачу.

Витребувати у відповідача інформацію, чи враховувалась щомісячна додаткова грошова винагорода при розрахунку та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2016 - 2018 роки, відсутні підстави, оскільки відповідач надав до суду довідки - розрахунки виплати позивачу допомоги для оздоровлення, в яких вказано суму таких виплат та їх складові.

Отже, відсутні підстави для задоволення клопотання про витребування доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 31.07.2015, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 10).

Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22.01.2020 № 23-ОС "Про особовий склад", ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу регіонального управління та всіх видів забезпечення у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас.

Відповідно до особистих карток грошового забезпечення за 2016 - 2018 роки, позивачу у вказаний період виплачувалася грошова допомога на оздоровлення та щомісячна додаткова грошова винагорода (а.с. 12 - 13).

При цьому до складу грошового забезпечення, з якого позивачу здійснено обчислення допомоги на оздоровлення за 2016 - 2018 роки не включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького та рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» № 889 від 22.09.2010, що підтверджено наданими разом з відзивом на позов довідками - розрахунками виплати позивачу допомоги для оздоровлення, а також не заперечувалось представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що винагорода, яка передбачена постановою КМУ №889, не є складовою місячного грошового забезпечення, з якого обраховуються одноразові грошові виплати військовослужбовцям, у тому числі грошоваа допомога на оздоровлення. Отже, на його думку, відсутні підстави для її включення до складових при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Згідно із ч. 3 ст. 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Частина 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно з п. 1 ст. 10 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям виплачуються, зокрема, грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.05.2008 № 425 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 за № 537/15228 (далі - Інструкція № 425).

Підпунктом 3.7.1 п. 3.7 Інструкції № 425 встановлено, що військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Про питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (чинна на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Постанова № 889) закріплено питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Підпунктами 1, 5 пункту 1 Постанови №889 установлено щомісячну додаткову грошову винагороду: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно з п.2 Постанови №889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

З особистих карток грошового забезпечення за 2016 - 2018 роки (а.с. 12 - 13) вбачається, що позивачу з лютого 2016 року виплачувалася щомісячна додаткова грошова допомога, що свідчить про її систематичний, а не одноразовий характер.

В свою чергу, відповідно до особистих карток грошового забезпечення за 2016 - 2018 роки, в лютому 2016 року позивачу була виплачена допомога на оздоровлення у сумі 5159,68 грн., в лютому 2017 року - допомога на оздоровлення у сумі 7996,53 грн. та у лютому 2018 року - допомога на оздоровлення у сумі 8007,58 грн. (а.с. 12 - 13).

При цьому до складу грошового забезпечення, з якого проведено обчислення допомоги на оздоровлення у 2016 - 2018 роках не включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ № 889, що підтверджено наданими представником відповідача довідками - розрахунками допомоги для оздоровлення, а також не заперечувалося самим представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Як на підставу для неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого проводився розрахунок допомоги на оздоровлення, представник відповідача посилається на численні висновки Верховного Суду та пункт 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом МВС України від 02.02.2016 № 73 (далі по тексту - Інструкція № 73), відповідно до яких винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Пунктом 8 Інструкції №73 передбачено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Разом з тим, застосовуючи наведену Інструкцію як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті позивачеві допомоги на оздоровлення, суд враховує пріоритетність законів над підзаконними актами та дискрецію держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

В свою чергу встановлення підзаконним нормативно - правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати право на отримання такої винагороди, встановлене актом вищої юридичної сили. Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.

Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення, застосуванню підлягає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанова №899, а не Інструкція №73 в частині обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, щомісячної додаткової грошової винагороди.4

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна позиція суду викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17 та у постанові Верховного Суду від 21.01.2022 року по справі № 520/8887/2020.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 у справі №825/997/17 зазначила, що щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби. Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду повторює, що незалежно від того, чи перераховані всі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17).

Таким чином, висновки Верховного Суду, на які посилається представник відповідача у відзиві на позов не підлягають врахуванню до даних спірних правовідносин.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода не може вважатись одноразовою та повинна бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється допомога на оздоровлення.

Вказану позицію також підтримано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 року по справі № 520/3487/23.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 31.07.2015, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках без урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках з урахування у складi мiсячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.