Справа № 420/21546/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представник позивача адвоката Колеснікова В.В., представника відповідача Панчошака О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Приватного підприємства "ЗАХІД" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ЗАХІД" звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA500370/2023/000012/2 від 11.02.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації або митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500370/2023/000033 від 11.02.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.12.2018 року Trakya Glass Bulgaria EAD (продавець) та ПП «Захід» (покупець) уклали контракт на продаж №TGBZ-061218.

За Контрактом продавець відвантажує товари на умовах FOB Варна (Болгарія) або іншими базисами, зазначеними в інвойсах (пункти 1.1, 1.3), з оплатою із відстроченням платежу (пункт 4.1), із застосуванням банківської гарантії ПАТ «Укрексімбанк» на суму 700000,00 (сімсот тисяч) дол. США, яка авізована ING Bank Bulgaria (розділ 10).

Відповідно до пункту 1.2 Контракту у вартість товару включені вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на завантаження, вивантаження та обробку товарів. Отже за змістом частини десятої статті 58 МК відповідні витрати не додаються до митної вартості.

Додатковими угодами від 12.12.2019 року, 27.11.2020 року, 25.11.2021 року, 18.04.2022 року сторони, зокрема: домовились про право покупцю здійснювати передоплату за товар; пролонгували Контракт до 31.12.2023 року; змінили вимоги щодо строку дії банківської гарантії (останній строк - до 31.12.2023 року); збільшили загальну вартість Контракту (на сьогодні 35000,000 дол. США: у зв`язку із військовою агресією російської федерації вирішили здійснювати поставку також автомобільним транспортом (раніше використовувались морські поставки в порт Миколаїв), для чого погодили порядок використання «Зворотної тари» у розумінні Додатку В.3 до Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року («Стамбульська конвенція»).

До військової агресії російської федерації (24.02.2022 року) придбання та доставка товару за Контрактом здійснювалась судновими партіями морським транспортом з порту Варна до порту Миколаїв. Після закриття порту Миколаїв доставка здійснюється автомобільним транспортом, а з моменту відкриття «дунайських» портів відновлена доставка морським транспортом, зокрема через порт Ізмаїл.

Довготривала співпраця, бездоганна платіжна дисципліна, наявність банківської гарантії державного банку України, авізованої банком ЄС, значні загальні обсяги постачання об`єктивно відображаються на контрактній ціні, яку пропонує Trakya Glass Bulgaria EAD для свого постійного партнера - ПП «Захід».

Кількість скла та дзеркал визначається в метрах квадратних відповідно до пункту 1.2 Контракту, що відповідає усталеній діловій практиці. Одиниця ціни скла та дзеркал, яка зазначена в прайс-листах, комерційних пропозиціях, інвойсах, графі 31 ЕМД тощо - це «кв.м».

Для цілей митного оформлення одиниця вартості - це кілограми, і вони зазначаються в графі 38 ЕМД, а у випадках коригування митної вартості також в графах 24, 30 рішення.

ПП «Захід» здійснив оплату за Контрактом з рахунку в AT «Укрексімбанк» на суму 450000,00 дол. США за платіжним дорученням в іноземній валюті №396 від 18.01.2023 року.

Trakya Glass виставила 2 інвойси на поставку виробів зі скла, зокрема дзеркала 4 мм. за ціною 6,05 дол. США за 1 м. кв. на умовах FOB порт Болгарії: №0000 117 507 від 31.01.2023 року та №0000 117 579 від 06.02.2023 року.

Товар за двома інвойсами, зокрема дзеркала 4 мм, був поставлений на умовах FOB RUSE (BG). Доставка на митну територію України здійснена на т/х RBT 2 до порту Ізмаїл. Загальна вартість фрахту - 47684,88 євро.

ПП «Захід» також здійснив страхування всього вантажу на підставі договору №09/01- 181442 від 06.02.2023 року. Страховий платіж склав 102129,06 грн.

Керуючись Контрактом та положеннями пп. 4, 7 ч.10 ст.58 МК України, до ціни товару мала бути додана вартість транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України (порт Ізмаїл) та витрати на страхування.

Позивач вказав, що всі документи, передбачені МК України на підтвердження числових значень складових митної вартості (фактурна вартість, транспортування та страхування) були надані відповідачу разом із ЕМД.

Ухвалою від 28.08.2023 року прийнято до розгляду вказану справу. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Відповідачу визначено строк для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою від 14.09.2023 року залишено без задоволення клопотання представника Одеської митниці про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання представника Одеської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, викликано сторони у судове засідання на 03 жовтня 2023 року на 10.00 годину.

Ухвалою від 22.09.2023 року виправлено допущені судом описки в ухвалі суду від 14.09.2023 року.

Ухвалою від 22.09.2023 року задоволене клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судове засідання, призначене на 16.10.2023 року о 12:00 годині, з`явилися представник позивача (в режимі відеоконференції) та представник відповідача.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 13.09.2023 року подав відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши таке.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №23UA88U4 від 11.02.2023, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ПП «ЗАХІД».

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) №23UA88U4 від 11.02.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

У зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та на виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №23UA88U4 від 11.02.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2023/000012/2 від 11.02.2023, а саме:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.2 контракту товар доставляється в упаковці, а саме дерев`яних ящиках, яка повинна забезпечувати збереження товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

3) у наданому до митного оформлення коносаменті від 05.02.2023 №001-R містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо), відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

4) декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 06.12.2018 №ТGВZ-061218, аркуші якого з першого по сьомий не пронумеровані та не підписані іншою сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. Аркуші контракту містить ознаки неодноразового сканування;

5) у наданому до митного оформлення сертифікаті про походження від 06.02.2023 № , вказана загальна кількість вантажу, що не дає змоги однозначно ідентифікувати партію в розрізі окремих товарів;

6) у наданому до митного оформлення договорі про перевезення від 16.01.2023 б/н відсутня нумерація сторінок та відсутні підписи сторін з першого по четвертий аркуші. Крім того, вартість перевезення в рази нижче ніж попередні перевезення аналогічних товарів цього перевізника;

7) у Висновку Миколаївської торгово-промислової палати від 10.02.2 щодо визначення цінових характеристик ввезеного товару у графі «Аналіз ринку продажу» зазначено лише посилання на інтернет-ресурси, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень;

8) рахунок-фактура (інвойс) від 31.01.2023 № та рахунок-фактура (інвойс) від 06.02.2023 № містять дані щодо передоплати за товар, проте надане до МД платіжне доручення від 18.01.2023 №396 не відповідає вартість товару за інвойсами;

9) згідно п.3.2 контракту поставка товару здійснюється партіями, сформованими на підставі замовлень покупця. Зазначені документи до митного оформлення не надано;

10) надана до МД митна декларація країни відправлення №23ВG004006АА975020 містить розмитості та ділянки тексту, який не можливо роздивитися, що може свідчити про можливі ознаки створення за допомогою графічних редакторів.

Відповідач вказав, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

Агентом з митного оформлення ПП "ЗАХІД" листом від 11.02.2023 №11-02/01 повідомлено, що більше документів подаватись не буде. Зазначеним листом не спростовані виявлені розбіжності.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 23UA88U4 від 11.02.2023 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підстави для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару №1 - 1,12 дол. США/кг (МД від 27.01.2023 №UA100320/2023/001687, МД від 07.01.2023 №UA408020/2023/000847, МД від 02.01.2023 №UA408020/2023/000146, МД від 26.09.2022 №UA209170/2022/074672).

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 06.12.2018 року Trakya Glass Bulgaria EAD (продавець) та ПП «Захід» (покупець) уклали контракт на продаж №TGBZ-061218 (а.с. 13-16).

За Контрактом продавець відвантажує товари на умовах FOB Варна (Болгарія) або іншими базисами, зазначеними в інвойсах (пункти 1.1, 1.3), з оплатою із відстроченням платежу (пункт 4.1), із застосуванням банківської гарантії ПАТ «Укрексімбанк» на суму 700000,00 (сімсот тисяч) дол. США, яка авізована ING Bank Bulgaria (розділ 10).

Відповідно до пункту 1.2 Контракту у вартість товару включені вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на завантаження, вивантаження та обробку товарів. Отже за змістом частини десятої статті 58 МК відповідні витрати не додаються до митної вартості.

Додатковими угодами від 12.12.2019 року, 27.11.2020 року, 25.11.2021 року, 18.04.2022 року сторони, зокрема: домовились про право покупця здійснювати передоплату за товар; пролонгували Контракт до 31.12.2023 року; змінили вимоги щодо строку дії банківської гарантії (останній строк - до 31.12.2023 року); збільшили загальну вартість Контракту (на сьогодні 35000,000 дол. США: у зв`язку із військовою агресією російської федерації вирішили здійснювати поставку також автомобільним транспортом (раніше використовувались морські поставки в порт Миколаїв), для чого погодили порядок використання «Зворотної тари» у розумінні Додатку В.3 до Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року («Стамбульська конвенція»).

ПП «Захід» здійснив оплату за Контрактом з рахунку в AT «Укрексімбанк» на суму 450000,00 дол. США за платіжним дорученням в іноземній валюті №396 від 18.01.2023 року (а.с. 25).

Trakya Glass виставила два інвойси на поставку виробів зі скла, зокрема дзеркала 4 мм за ціною 6,05 дол. США за 1 м.кв. на умовах FOB порт Болгарії: №0000 117 507 від 31.01.2023 року та №0000 117 579 від 06.02.2023 року.

Товар за двома інвойсами, зокрема дзеркала 4 мм, був поставлений на умовах FOB RUSE (BG). Доставка на митну територію України здійснена на т/х RBT 2 до порту Ізмаїл. Загальна вартість фрахту - 47684,88 євро.

ПП «Захід» також здійснило страхування всього вантажу на підставі договору №09/01- 181442 від 06.02.2023 року. Страховий платіж склав 102129,06 грн.

11.02.2023 року позивачем на підставі Контракту №TGBZ-061218 від 06.12.2018 р. подано до Одеської митниці митну декларацію №23UA88U4 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (а.с. 99-100).

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: дзеркала скляні, без рам, не оброблені оптично, без конструктивних особливостей у листах товщиною 4 мм, розміром 3210x2250 мм, марки MIRROR: 218 каркасів з деревини по 33 листа у кожному каркасі - всього - 51940,68 м2. Для будівельної галузі.

Опис товару 2: скло (виготовлено методом - флоат) прозоре, термічно поліроване, безбарвне, в листах, одношарове, неармоване, без подальшого оброблення товщиною 4 мм розміром 3210х2250 мм - CLEAR FLOAT GLASS - спаковано у 264 дерев`яних каркасах по 33 листа в кожному - 62900,64 м2; CLEAR FLOAT GLASS (GREENARY QUALITY) - спаковано у 37 дерев`яних каркасах по 33 листа в кожному - 8815,62 м2; CLEAR FLOAT GLASS - підкладочний лист - 45 листів 324,90 м2 використовується для транспортування енергозберігаючого скла (товар 3), по 1 листу в кожному каркасі. Для будівельної галузі.

Опис товару 3: скло листове флоат (термічно полірованне), не армоване, незабарвлене, в листах, енергозберігаюче, з поглинальним, відбивальними шарами, без невідбивального шару, завтовшки 4 мм розміром 3210х2250 мм скло LOW-E (на одній стороні листа скла - низькомісійне покриття для підвищеної теплоізоляції), 45 каркасів з деревини по 32 листів скла в кожному каркасі - 10396,80 м2. Для будівельної галузі.

Опис товару 4: скло (виготовлено методом - флоат) прозоре, термічно поліроване, безбарвне, в листах, одношарове, неармоване, без подальшого оброблення, розміром 3210х2250 мм - CLEAR FLOAT GLASS 6 мм - 50 дерев`яних каркаси по 22 листів в кожному - 7942,00 м2; CLEAR FLOAT GLASS 8 мм - 23 дерев`яних каркаси по 16 листів в кожному - 2656,96 м2; CLEAR FLOAT GLASS 10 мм - 28 дерев`яних каркаси по 13 листів в кожному - 2628,08 м2. Для будівельної галузі.

Разом з митною декларацією декларантом було подано наступні документи:

пакувальний лист (Packing list) № від 31.01.2023;

пакувальний лист (Packing list) № від 06.02.2023;

рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 31.01.2023;

рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 06.02.2023;

коносамент (Bill of lading) №001-R від 05.02.2023;

вантажна вiдомiсть (Cargo Manifest) б/н від 05.02.2023;

сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № від 06.02.2023;

загальна декларація прибуття №23UA54Z8 від 10.02.2023;

некласифікований комерційний документ (Комерційна пропозиція) від 03.02.2023;

банківський платіжний документ, що стосується товару №396 від 18.01.2023;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару №07022023 від 07.02.2023;

документ, що підтверджує вартість страхування (Договір) №09/01-181442 від 06.02.2023;

прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 03.02.2023;

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №120-0038 від 10.02.2023;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 27.11.2020;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 18.04.2022;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 25.11.2021;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № TGBZ-061218 від 06.12.2018;

договір (контракт) про перевезення б/н від 31.01.2023;

декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером № від 31.01.2023;

декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером № від 06.02.2023;

інші некласифіковані документи (Сертифікат якості) від 20.04.2022;

копія митної декларації країни відправлення №23BG004006AA975020 від 06.02.2023;

інші некласифіковані документи (Сертифікат якості) від 01.06.2022;

інші некласифіковані документи (Сертифікат якості) №EN 1096-4 від 01.06.2022;

інші некласифіковані документи (Сертифікат якості) №10 від 17.06.2022;

інші некласифіковані документи (Сертифікат якості) №6 від 17.06.2022;

інші некласифіковані документи (Сертифікат якості) №8 від 17.06.202022.

Митним органом було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

2) виписку з бухгалтерської документації;

3) каталоги, специфікації виробника товару;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Агентом з митного оформлення ПП "ЗАХІД" листом від 11.02.2023 №11-02/01 повідомлено, що більше документів подаватись не буде.

11.02.2023 року Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2023/000033 за митною декларацією №23UA88U4 стосовно митної вартості товару № 1 (а.с. 52).

У вказаному рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів зазначено:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.2 контракту товар доставляється в упаковці, а саме дерев`яних ящиках, яка повинна забезпечувати збереження товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

3) у наданому до митного оформлення коносаменті від 05.02.2023 №001-R містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо), відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

4) декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 06.12.2018 №ТGВZ-061218, аркуші якого з першого по сьомий не пронумеровані та не підписані іншою сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. Аркуші контракту містить ознаки неодноразового сканування;

5) у наданому до митного оформлення сертифікаті про походження від 06.02.2023 № , вказана загальна кількість вантажу, що не дає змоги однозначно ідентифікувати партію в розрізі окремих товарів;

6) у наданому до митного оформлення договорі про перевезення від 16.01.2023 б/н відсутня нумерація сторінок та відсутні підписи сторін з першого по четвертий аркуші. Крім того вартість перевезення в рази нижче ніж попередні перевезення аналогічних товарів цього перевізника;

7) у Висновку Миколаївської торгово-промислової палати від 10.02.2 щодо визначення цінових характеристик ввезеного товару у графі «Аналіз ринку продажу» зазначено лише посилання на інтернет-ресурси, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень;

8) рахунок-фактура (інвойс) від 31.01.2023 № та рахунок-фактура (інвойс) від 06.02.2023 № містять дані щодо передоплати за товар, проте надане до МД платіжне доручення від 18.01.2023 №396 не відповідає вартість товару за інвойсами;

9) згідно п.3.2 контракту поставка товару здійснюється партіями, сформованими на підставі замовлень покупця. Зазначені документи до митного оформлення не надано;

10) надана до МД митна декларація країни відправлення №23ВG004006АА975020 містить розмитості та ділянки тексту, який не можливо роздивитися, що може свідчити про можливі ознаки створення за допомогою графічних редакторів.

Митним органом було обрано метод визначення митної вартості - резервний метод.

У рішенні зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить: по товару №1 - 1,12 дол. США/кг (МД від 27.01.2023 №UA100320/2023/001687, МД від 07.01.2023 №UA408020/2023/000847, МД від 02.01.2023 №UA408020/2023/000146, МД від 26.09.2022 №UA209170/2022/074672).

11.02.2023 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2023/000033, в якій зазначено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 53).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до положень статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів та зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати з органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу частин 1, 2 ст.53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів та зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною п`ятою статті 53 МК України чітко та імперативно визначено, що митним органом забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищевикладене, аналіз положень ч.3 ст.53, ч. 1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, адже такі вади не дозволяють органу доходів та зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Так, процедура витребування органом доходів та зборів додаткових документів з урахуванням вимог чинного законодавства має визначені умови та послідовність - витребування додаткових документів має місце виключно з підстав існування у контролюючого органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. У свою чергу, митниця має вказати, які саме відомості у поданих документах викликають сумнів. Витребування додаткових документів за переліком ч. 3 ст. 53 МК України можливе за умови зазначення митницею того, який саме документ є необхідним та які конкретно відомості такий документ має підтвердити. Тобто витребування всіх документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, можливе за умови надання митницею пояснень щодо кожного з документів.

Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21 -591 аі5 (814/283/14), Верховним Судом, зокрема, постановах від 20.02.2018 року № 826/997/16, від 20.02.2015 року № 826/8799/16, від 17.04.2018 року № 815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

Суд бере до уваги доводи позивача, що в пункті 2.2 Контракту зазначено, що у вартість товару включено: - вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упакований товар, або іншої упаковки.

Отже, твердження митниці про відсутність у Контракті даних «щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір» є безпідставними. Зі змісту Контракту є очевидним, що вартість упаковки включена у фактурну вартість.

Також у пункті 2.2 Контракту зазначено, що «у вартість товару включено: витрати на навантаження, вивантаження та обробку товарів».

Крім того, інвойси передбачають, що товар постачається на умовах FOB порт Болгарії, а пункт 1.1. Контракту передбачає, що сторони керуються правилами Інкотермс 2010.

Базис поставки FOB передбачає обов`язок продавця здійснити завантаження товару на борт судна.

Отже, твердження митниці про відсутність даних у контракті, інвойсі щодо витрат на навантаження є також безпідставними. Є очевидним, що такі витрати включені у фактурну вартість товару.

У рішенні зазначено, що «у коносаменті від 05.02.2023 №001-R містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати».

У коносаменті зазначено «freight payable as per с/р», що означає фрахт до сплати відповідно до charter/party (чартер-партії), тобто договору фрахту.

У пункті 15 чартеру від 16.01.2023 року зазначено, що фрахт підлягає сплаті на умовах 100% оплати згідно з рахунком (інвойсом) протягом 360 календарних днів з дати вивантаження вантажу.

Отже, оплата фрахту здійснюється на умовах відстрочення платежу, а не на умовах передплати, як помилково зазначив митний орган.

У спірному рішенні зазначено, що відсутність підписів на кожній сторінці контракту може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки.

Разом з тим, суд бере до уваги доводи позивача, що ПП «Захід» на постійній основі імпортує скло за одним контрактом та надає його копію митним органам, зокрема, Одеській митниці.

Рішення не містить пояснень, яким чином припущення митниці доводять наявність ознак підробки, які мають вплив на правильність визначення митної вартості (ч.3 ст.53 МКУ), зокрема за наявності інших документів (інвойсу постачальника, інвойсу перевізника, договору страхування тощо).

Також в оскаржуваному рішенні вказано, що відсутність у сертифікаті про походження всіх товарів не дозволило ідентифікувати партію в розрізі окремих товарів.

Суд зазначає, що перелік ч.2 ст.53 МК не містить такого документу як «сертифікат про походження товару», а тому він не є документом, що підтверджує митну вартість.

При цьому, сертифікат містить пряме посилання на два інвойси, які декларант надав митному органу.

Твердження митниці про відсутність нумерації сторінок та підписів на кожній сторінці договору фрахту, а також припущення митниці щодо вартості перевезення є також безпідставними, оскільки відповідні обставини не наділяють посадових осіб митниці правом вимагати додаткові документи за переліком ч.3 ст.53 МКУ.

Відповідач зазначає, що він вирішив не брати до уваги експертний висновок ТПП, оскільки він не відповідає вимогам п.56 Постанови КМУ від 10.09.2003 №1440, та не містить документального підтвердження числових значень.

Слід зауважити, що експертний висновок взагалі не може містити документального підтвердження числових значень, оскільки митну вартість підтверджують документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК, і експертний висновок у цьому переліку відсутній.

Крім того, експертний висновок про вартісні характеристики товару не повинен відповідати вимогам Постанови КМУ №1440 («Стандарт оцінки»), як вважає митний орган.

Стандарт оцінки затверджений на підставі ч.1 ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». За змістом ч.6 вказаної статті стандарти є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Пункт 56 Стандарту оцінки, на який посилається відповідач, визначає вимоги до змісту Звіту про оцінку майна.

Разом із тим, декларант подав митному органу не Звіт про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності, а експертний висновок регіональної ТПП, який за своїм змістом є документом, зазначеним у п.8 ч.3 ст.53 МКУ, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частина 1 ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в України» передбачає, що ТПП мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість. Відповідно до ч.2 ст.11 Закону методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Декларант долучив до ЕМД експертний висновок, згідно яким вартість дзеркала 4 мм відповідає ринковій ціні (діапазон від 3 до 8 дол. США за 1 кв.м).

Пункти 1.1, 1.2, 3.2 - 3.4 Контракту однозначно передбачають, що умови (базис) поставки, кількість товару у метрах квадратних та власне ціна товару визначається в інвойсах, що повністю відповідає звичайній діловій практиці у сфері зовнішньо-економічних відносин та митному законодавству України. Декларант надав митному органу інвойси та всі необхідні документи, які містять прямі посилання на відповідні інвойси.

Оскаржуване рішення не містить мотивування, яким чином ненадання такого документа як "замовлення покупця" обумовила висновок про відсутність документального підтвердження складової митної вартості за наявності інвойсів та експортної декларацій виробника товару.

Частина 5 ст.53 МК України забороняє вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Оскільки в переліку документів, які підтверджують митну вартість (ч.2 ст.53 МК України) немає документа, який іменується як «замовлення покупця», а також такий документ відсутній і в ч.3 ст.53 МК України, митний орган протиправно вимагав "замовлення покупця" у позивача.

Стосовно оплата партії товару, слід зазначити, що Контракт передбачає оплату товару на умовах відстрочення платежу до 120 днів (п. 4.1.), на строк 180 днів на умовах банківської гарантії (розділ 10), можливості здійснення передоплати (додаткова угода від 12.12.2019 року).

Оплата платіжним дорученням від 18.01.2023 року №396, з урахуванням умов договору, було достатньою для відвантаження продавцем товару на користь ПП «Захід».

Стосовно висновку відповідача про неможливість роздивитися певну ділянку тексту в експортній декларації та можливе редагування тексту декларації, суд бере до уваги доводи позивача, що надана митному органу копія декларації країни експорту дозволяє підтвердити експорт з Болгарії товару за інвойсами №0000 117 507 від 31.01.2023 року та №0000 117 579 від 06.02.2023 року.

При цьому, експортна декларація не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару згідно ч.2 ст.53 МК України.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

Встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме документи та яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не містять подані декларантом документи.

Аналізуючи зазначені норми, Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року по справі № 21-591а15 зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За викладених вище обставин, суд погоджується з доводами позивача, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

За таких обставин, у митного органу були відсутні підстави вимагати у декларанта подання додаткових документів за переліком ч.3 ст.53 МК України.

Крім того, суд звертає увагу, що наведені у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів розбіжності в поданих до митного оформлення документах стали підставою для коригування митної вартості лише одного з чотирьох задекларованих позивачем товарів (товару № 1), у той час як митне оформлення решти товарів (№№ 2, 3, 4) здійснено за основним (першим) методом визначення митної вартості, не дивлячись на розбіжності у документах, які (документи) стосуються усіх чотирьох товарів.

Отже, митним органом безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару №1 на підставі спірного рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості вказаного товару за ціною контракту.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно прийняв спірне рішення №UA500370/2023/000012/2 від 11.02.2023 року про коригування митної вартості товарів, а також картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2023/000033 від 11.02.2023 року, тому вони підлягають скасуванню, а позов ПП "ЗАХІД" - повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме: судовий збір у розмірі 28227,90 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "ЗАХІД" (адреса: пров. Першотравневий, 25/2, м. Миколаїв, 54031, ) до Одеської митниці (адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів UA500370/2023/000012/2 від 11.02.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500370/2023/000033 від 11.02.2023 року, складену Одеською митницею.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Приватного підприємства "ЗАХІД" сплачений судовий збір у розмірі 28227,90 грн. (двадцять вісім тисяч двісті двадцять сім гривень дев`яносто копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя В.В. Андрухів