Справа № 460/14640/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2023 року м. Рівне №460/14640/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної установи "Полицька виправна колонія (№76)"
про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної установи "Полицька виправна колонія (№76)" (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов від 27.12.2022 про поміщення засудженого в ДІЗО, карцер установи на 24 години та від 28.12.2022 про поміщення в дисциплінарний ізолятор.

В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначає, що згідно з рапорту від 27.12.2022 ЧПНУ майора внутрішніх справ ОСОБА_2 , позивач порушив режим відбування покарання, а саме вийшов на сніданок до їдальні установи, пересувався поза строєм та перебував без нагрудного знака. На підставі даних рапортів позивача було поміщено на 24 голини в ДІЗО, згідно з постановою начальника установи від 27.12.2022. Постанова мотивована тим, що позивач голосно розмовляв і мав запах спиртного. Однак, жодного доказу вживання алкоголю чи перебування позивача в стані сп`яніння не представлено. Щодо поміщення в ДІЗО на добу вказує, що відповідачем не було доведено не дотримання режиму відбування покарання, що полягало у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння, участі в конфліктній ситуації, бійці, масових заворушеннях або інших діях, що створюють загрозу підтримці порядку в установі. З підстав наведених у позові, представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.06.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції, що з 27.08.2020 позивач відбуває міру покарання у Державній установі "Полицька виправна колонія (№76)". За весь період відбування покарання характеризується негативно. За весь період відбування покарання допустив ряд порушень встановленого порядку відбування покарання. Частина яких не погашена в встановленому законом порядку. Не працевлаштований на виробництві установи, оскільки не виявив бажання працювати. Перебуває на профілактичному обліку в установі: "як особа схильна до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання (режиму тримання)". Таким чином, відсутні підстави для скасування постанов про накладення стягнення на засудженого ОСОБА_1 . З наведених підстав, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Оскільки, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

27.12.2022 близько 07 години 32 хвилини ЧПНУ майором внутрішньої служби ОСОБА_3 , під час здійснення контролю за виконанням засудженими розпорядку дня, а саме під час проведення сніданку було виявлено порушення встановленого порядку відбування покарання з боку засудженого відділення СПС № 7 ОСОБА_1 , яке виразилось в тому що останній вийшов до їдальні установи без нагрудного знака та пересувався поза строєм.

27.12.2022 начальником відділення СПС № 7 старшим лейтенантом внутрішньої служби Шеляг Ю.М., засудженого ОСОБА_1 , було ознайомлено з вимогами ст. 63 Конституції України та запропоновано надати письмове пояснення по факту порушень встановленого порядку відбування покарання.

Однак засуджений ОСОБА_1 , від письмового пояснення відмовився, про що було складено відповідний акт та долучено до матеріалів перевірки.

Даний факт порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_1 , підтверджується рапортом ЧПНУ майора внутрішньої служби Титаренко Р.М. від 27.12.2023, зареєстрованого черговою частиною за № 777 та додатком до рапорту з фото фіксацією порушення.

27.12.2022 начальник відділення СПС № 7 старший лейтенант внутрішньої служби Шеляг Ю.М., подав рапорт проведеної перевірки щодо порушення встановленого порядку відбування покарання начальнику ДУ «Полицька виправна колонія (№ 76)» полковнику внутрішньої служби Грабовському С.О., в якому доповів, що ним було проведено перевірку та зібрано відповідні матеріали стосовно засудженого ОСОБА_1 , який допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме: під час проведення сніданку останній вийшов до їдальні установи без нагрудного знака та пересувався поза строєм.

27.12.2022 о 09 годині 05 хвилин засудженому запропоновано ознайомитися з матеріалами перевірки та повідомлено про призначення засідання дисциплінарної комісії на 28.12 2022 о 09 годин 20 хвилин.

28.12.2022 о 09 годині 10 хвилин засудженому ОСОБА_1 , фельдшером медичної частини ОСОБА_4 , було проведено тілесний огляд та встановлено що у нього тілесних пошкоджень не виявлено.

Цього ж дня, 09 годин 20 хвилин відбулося засідання дисциплінарної комісії по розгляду порушень встановленого порядку відбування покарання, зокрема, засудженим ОСОБА_1 , відповідно до рапорту від 27.12.2022, яка, заслухавши доповідь начальника відділення СПС №7 старшого лейтенанта внутрішньої служби Шеляга Ю.М., та переглянувши зібрані матеріали відносно вчинених правопорушень, враховуючи причини, обставини та мотиви вчинених порушень, поведінку засудженого до вчиненого проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а саме: те, що за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_1 , допустив 26 порушень встановленого порядку відбування покарань, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких один раз був поміщений до карцеру, на час засідання комісії 24 стягнення погашені у встановленому законом порядку, дисциплінарною комісією установи три рази було вирішено не притягувати до дисциплінарної відповідальності, а обмежитися бесідою профілактичного характеру за допущені порушення розпорядку дня, однак позитивних висновків не робить та продовжує порушувати встановлений порядок відбування покарання чим негативно впливає на інших засуджених, подаючи їм поганий приклад, керуючись ст. 132, 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, дисциплінарною комісією установи вирішено (протокол №130 від 28.12.2022), засудженого ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено дисциплінарне стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора строком на 14 діб.

Не погоджуючись із прийнятими постановами, та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність. Обов`язки засуджених, до яких судом застосовано пробацію, визначаються цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі врегульовані Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 № 2823/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за № 1010/32462 (далі - Правила № 2823/5).

Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи (п. 1 розділу і "Загальні положення" Правил № 2823/5).

Відповідно до п.2 розділу II "Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань" Правил №2823/5, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.

Пунктом 1 розділу VI "Розпорядок дня в установах виконання покарань" Правил № 2823/5 передбачено, що у кожній установі виконання покарань організовується суворо регламентований розпорядок дня з урахуванням особливостей роботи з різними категоріями засуджених, оперативної обстановки, пори року, місцевих умов та інших конкретних обставин.

Розпорядок дня складається з підйому, туалету, фізичної зарядки, приймання їжі, розводу на роботу, перебування на виробництві та навчанні, перевірки наявності засуджених, проведення виховних, культурно-масових та спортивно-оздоровчих заходів тощо. При цьому передбачаються безперервний восьмигодинний сон засуджених і надання їм вільного часу не менше ніж дві години.

Для забезпечення неухильного дотримання засудженими встановленого розпорядку дня установи та на виконання вимог Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання в установах виконання покарань, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.04.2016 №30/5 ДСК.

Статтею 131-1 КВК України передбачено, що дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов?язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, визначений ст. 134 КВК України.

Частинами 1, 3, 15 та 16 статті 134 КВК України передбачено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При накладенні стягнення на засудженого адміністрація колонії надає йому можливість у встановленому порядку повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид.

Відповідно до ч.7 ст. 135 КВК України рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Також, ч. 1 та ч.2 ст. 135 КВК України визначено, що питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки.

Згідно з ч.4 ст. 135 КВК України особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги (ч. 5 ст. 135 КВК України).

Начальник установи виконання покарань має право поміщати засудженого в дисциплінарний ізолятор строком до однієї доби до прийняття рішення про застосування стягнення у разі порушення режиму відбування покарання, що полягало у перебуванні у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, участі в конфліктній ситуації, бійці, масових заворушеннях або інших діях, що створюють серйозну загрозу підтримці порядку в установі(ч. 6 ст. 135 КВК України).

Сторона позивача у позовній заяві на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються вимоги вказує, що згідно із матеріалів дисциплінарного провадження, додатком до рапорту № 777 є фото нібито ОСОБА_1 , яке не містить чіткого зображення, з якого не можна встановити особу позивача. Інших зібраних доказів та матеріалів не представлено.

Судом з`ясовано, що відповідачем було виявлено порушення встановленого порядку відбування покарання з боку засудженого відділення СПС № 7 ОСОБА_1 , а саме: під час проведення сніданку останній вийшов до їдальні установи без нагрудного знака та пересувався поза строєм.

За наслідками виявлених порушень, посадовими особами Державної установи "Полицька виправна колонія (№76)" було запропоновано позивачу надати письмові пояснення за фактом рапорту від 27.12.2022, зареєстрованим черговою частиною за № 777. Однак, позивач відмовився надавати відповідні пояснення по суті рапорту. Жодних інших спростувань та пояснень в ході дисциплінарного провадження засудженим надано також не було.

Таким чином, враховуючи причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень відповідачем прийнято постанови від 27.12.2022, від 28.12.2022 про поміщення засудженого в ДІЗО, карцер установи на 24 години та про поміщення в дисциплінарний ізолятор.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Судом досліджено долучені сторонами докази до матеріалів справи, та з`ясовано, що в період відбування міри покарання у Державній установі "Полицька виправна колонія (№76)" з 27.08.2020 позивач допустив ряд порушень встановленого порядку відбування покарання, частина з яких непогашена у встановленому законом порядку, поміщався до дисциплінарного ізолятора, що стверджується довідкою заохочень та стягнень на засудженого ОСОБА_1 ; відповідно до психологічної характеристики від 28.12.2022 психолога ВСВПР майора вн. сл. Миколи Хондока та характеристики начальника виділення соціально-психологічної служби капітана внутрішньої служби Юрія Шеляга на засудженого ОСОБА_1 , останній характеризується негативно; не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, не виконує встановлені законодавством вимоги, не дотримується правил поведінки та обов`язків для засуджених.

Суд звертає увагу, що ч. 2 ст.1 КВК України визначено, що завданнями Кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки.

Тоді як, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання (ст.6 КВК України).

Матеріалами справи не спростовано факту порушення позивачем порядку відбування покарання, тоді як твердження представника позивача щодо того, що згідно із матеріалів дисциплінарного провадження, додатком до рапорту № 777 є фото нібито ОСОБА_1 , яке не містить чіткого зображення, не спростовує саме по собі обставин допущення ним протиправної поведінки.

Крім того, щодо тверджень сторони позивача про недотримання форми та процедури прийняття рішення, то суд зазначає, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18, від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16.

Відтак, вжиті засоби виправлення і ресоціалізації щодо засудженого ОСОБА_1 застосовані в повній мірі з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Позаяк, згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач приймаючи оскаржувані постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, і не порушив права та інтереси позивача у справі, а вказані постанови відповідають встановленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи було спростовано відповідачем.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З огляду на викладене, постанови відповідача про визнання протиправними та скасування постанов від 27.12.2022 про поміщення засудженого в ДІЗО, карцер установи на 24 години та від 28.12.2022 про поміщення в дисциплінарний ізолятор, - є правомірною та не підлягає скасуванню.

Оскільки судом не встановлений факт наявності порушеного права позивача з боку відповідача, то поданий позов необхідно залишити без задоволення.

Підстав для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи "Полицька виправна колонія (№76)" про визнання протиправними та скасування постанов від 27.12.2022 про поміщення засудженого в ДІЗО, карцер установи на 24 години та від 28.12.2022 про поміщення в дисциплінарний ізолятор ОСОБА_1 , - відмовлено повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,

Відповідач - Державна установа "Полицька виправна колонія (№76)" (вул. Лісова, 7/3,с. Іванчі,Вараський район, Рівненська область,34375, ЄДРПОУ/РНОКПП 08564370)

Суддя Д.П. Зозуля