Справа № 240/27325/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 105000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 14 серпня 2023 року у ВП №71810697 про зупинення виконавчих дій.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, з огляду на те, що зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа на період до припинення або скасування воєнного стану на території України не застосовується у разі, якщо стягнення відбувається щодо грошового забезпечення військовослужбовців, до якого відноситься грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки.
Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні з наданням відповідачу строку для подання відзиву на позов. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 ). Вказаною ухвалою, також витребувано у відповідача належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження № 71810697 і всі матеріали, що були, або які мали бути взяті ними до уваги при прийняті рішення, вчиненні дій, допущення бездіяльності з приводу яких подано позов.
20 жовтня 2023 року відповідач через Електронний суд подав відзив на позов, в якому просить в його задоволенні відмовити. Зазначає, що державним виконавцем, на підставі абзацу 12 пункту 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», правомірно винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, а тому вчинено весь комплекс дій передбачених вимогами названого Закону та Інструкцією з примусового виконання рішень. Також долучив клопотання про приєднання до матеріалів справи копії виконавчого провадження № 71810697.
11 серпня 2023 року державним виконавцем, у зв`язку з тим, що відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме статті 4 відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи, керуючись вимогами частини 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про передачу виконавчого провадження АСВП № 71810697 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
14 серпня 2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі частини 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.
Того ж дня державним виконавцем, на підставі абзацу 12 пункту 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження.
13 вересня 2023 року до відділу надійшла скарга ОСОБА_1 щодо зазначеної постанови.
22 вересня 2023 року постановою заступника начальника Управління начальником Відділу примусового виконання рішень у Сумській області Кубраковим К.П. проведено перевірку виконавчого провадження АСВП № 71810697, за результатами розгляду якою дії державного виконавця визнано такими, які відповідають вимогам чинного законодавства.
Уважаючи постанову від 14 серпня 2023 року у ВП №71810697 про зупинення виконавчих дій протиправною, ОСОБА_1 подав цей позов до суду.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Зауважила, що у відзиві відповідача відсутні будь-які спростування доводів позовної заяви.
Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно частини 9 цієї правової норми, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відтак, 23 жовтня 2023 року суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження розгляду справи у порядку письмового провадження, про постановив протокольну ухвалу.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №1404-VІІІ).
Згідно з частиною 1 статті 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до 1 та 2 частин статті 18 Закону України №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На теперішній час строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Пункт 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1404-VІІІ доповнено новим абзацом згідно із Законом України №2455-IX від 27 липня 2022 року, в редакції Закону України №2456-IX від 27 липня 2022 року, який набрав чинності 25 серпня 2022 року.
Відповідно до вказаних змін, зокрема, зупиняється у період дії воєнного стану вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України.
Вирішуючи справу, суд виходить з аналізу вище наведеного абзацу пункт 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1404-VIII, з якого випливає, що зупинення виконавчих дій стосовно боржника військової частини не застосовується за наявності двох обов`язкових умов:
по-перше, стосується рішень про стягнення;
по-друге, таке стягнення відбувається щодо заробітної плати чи грошового забезпечення військовослужбовців.
Суд зазначає, що відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
За змістом пункту 3 розділу XXXI Порядку № 260 грошова компенсація виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року у зразковій справі №620/4218/18 дійшла висновку, що на час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.
Таким чином, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки входить до виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, тобто є належною працівнику заробітною платою, складовою грошового забезпечення військовослужбовця.
Отже, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити стягувачу грошова компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця.
Ураховуючи викладене, суд робить висновок, що грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, у зв`язку з цим, наявні умови для застосування виключень, передбачених зазначеним абзацом пункту 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1404-VIII щодо зупинення виконавчих дій у період дії воєнного стану.
Таким чином, постанова про зупинення виконавчих дій від 14 серпня 2023 року у ВП №71810697, є протиправною і підлягає скасуванню.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, натомість доводи позивача є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.
На підставі положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 255, 272, 287, 292, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 візадовольнити.
Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14 серпня 2023 року у ВП №71810697 про зупинення виконавчих дій.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене протягом десяти днів з дати його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис