Справа № 440/11066/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 р.Справа № 440/11066/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

представник позивача Харченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2023, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/11066/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №440/11066/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсійної виплати ОСОБА_1 з 21 січня 2020 року максимальним розміром та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21 січня 2020 року на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17 листопада 2020 року №12/252/фп78794 без обмеження її максимальним розміром, а також провести виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили 30.05.2022, а 20.06.2022 позивачу виданий виконавчий лист №440/11066/21.

04.07.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №440/11066/21.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 по справі № 440/11066/21 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу, якою:

1.1. Роз`яснити рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/11066/21 від 27.01.2021, а саме:

- резолютивну частину рішення суду та вказати: чи містить будь-які обмеження резолютивна частина рішення суду у справі №440/11066/21 для виконання відповідачем пункту 2 (другого) резолютивної частини рішення суду по справі № 440/11066/21 - по часу його застосування з 21.01.2020 та усіх наступних роках;

- чи припиняється дія пункту 2 (другого) резолютивної частини рішення суду по справі № 440/11066/21 з моменту затвердження в Україні нового розміру прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність;

- чи повинно не застосовуватись відповідачем обмеження максимального розміру його пенсії згідно рішення суду по справі № 440/11066/21, незалежно від цих обставин з моменту визначеного судом для перерахунку пенсії з 21.01.2020 та впродовж усіх наступних років до законодавчого встановлення такого обмеження?

1.2. Винести окрему ухвалу, якою Довести до відома Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про порушення, допущені під час проведення перерахунку на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року по справі №440/11066/21 пенсії ОСОБА_1 , стосовно того, що починаючи з моменту визначеного судом для перерахунку пенсії - з 21.01.2020 року відповідач судове рішення не виконав і всі перерахунки пенсії ОСОБА_1 проводив із застосуванням обмеження її максимального розміру, що визнано рішенням суду протиправним.

Направити окрему ухвалу до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, Код ) для вжиття заходів щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України, встановлених у цій ухвалі, шляхом перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без урахування обмеження максимального розміру його пенсії, починаючи з 21.01.2020 року, з урахуванням виплачених сум.

Скерувати окрему ухвалу до Пенсійного фонду України для здійснення контролю за виконанням цієї ухвали.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що у своєму рішенні від 27.10.2021 року суд, задовольняючи його позов, визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсійної виплати йому з 21 січня 2020 року максимальним розміром.

З аналізу цього судового рішення чітко встановлено і вбачається, що обмеження його пенсійної виплати максимальним розміром - з 21.01.2020 року було протиправним. Суд зазначив, що в принципі у будь-який період після 21.01.2020 року обмеження йому пенсії її максимальним розміром є протиправним, бо діє Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7- рп/2016 і воно не обмежене у часі. Конституційний Суд визнав неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ. Відповідно до ст. 152 Конституції України ст. 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність, а це для суду по його справі визначало розуміння - що ця стаття не може застосовуватись відповідачем для обмеження його пенсійних виплат після 21.01.2020 року. За таких умов зняття щодо нього обмеження максимального розміру пенсії після 21.01.2020 року не обмежується у часі на майбутнє, аж до зміни законодавства.

Судячи з відповіді відповідача на його адресу (лист № 10816-10614/Х-02/8-1600/23 від 02.06.2023 року) вбачається, що у нього існує нерозуміння даної особливості, або свідома маніпуляція рішенням суду і законом, бо він як до 21.01.2020 року, так і після застосовує обмеження максимального розміру пенсії.

Саме ця особливість потребує роз`яснення рішення суду, бо відповідач вільно трактує закон і відповідно Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016. Саме те, що індивідуально відносно нього по його пенсійних виплат, починаючи з 21.01.2020 року без обмеження у часі - не діє обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

Вважає, що суд поверхнево дослідив та розглянув його заяву і не звернув увагу на цю обставину.

В свою чергу таке тлумачення закону дає відповідачеві можливість і надалі нехтувати закон і рішення Конституційного суду і не виконувати судові рішення.

Відповідач до цього часу за жоден із років (починаючи з 21.01.2020 року - моменту визначеного судом) не провів належного перерахунку моєї пенсії без обмеження її максимальним розміром відповідно до рішення суду по справі №440/11066/21.

Тому вважає, що рішення суду у даній справі, через маніпулювання законом з боку відповідача потребує конкретизації - роз`яснення, а відтак ухвала суду від 14.07.2023 року має бути скасована і рішення суду роз`яснено з огляду на вищевикладене.

З огляду на те, що питання неправомірності дій відповідача вже було вирішено суду і це рішення має діяти безстроково в т.ч. по наступних періодах і відповідач повинен проводити нарахування і виплати пенсії без урахуванням обмеження максимального розміру, але він цього не робить - слід було суду належно відреагувати на це, шляхом винесення окремої ухвали.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для постановлення судом ухвали про роз`яснення судового рішення відсутні, адже рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №440/11066/21 за своїм змістом є чітким та зрозумілим для виконання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

За правилами статті 254 КАС України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів зауважує, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.04.2020 у справі №22а-11177/08, у постанові від 17.12.2021 у справі № 826/9341/18.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі № 814/907/16.

Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція встановлена Верховним Судом у постанові від 16.07.2020 у справі № 619/3407/16-а, у постанові від 17.12.2021 у справі № 826/9341/18.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Дослідивши зміст мотивувальної та резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року по справі № 440/11066/21, судом встановлено, що вказане судове рішення є зрозумілим, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння та не припускає кілька варіантів тлумачення.

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що позивач ініціював перед судом питання про необхідність роз`яснення порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №440/11066/21 в частині, якою Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.01.2020 на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.11.2020 №12/252/фп78794 без обмеження її максимальним розміром, а також провести виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Зокрема, позивач просив роз`яснити резолютивну частину рішення суду та вказати: чи містить будь-які обмеження резолютивна частина рішення суду у справі №440/11066/21 для виконання відповідачем пункту 2 по часу його застосування з 20.01.2020, у 2021-2023 роках та у всіх наступних роках і чи припиняється дія пункту 2 резолютивної частини рішення суду з моменту затвердження в Україні нового розміру прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність, і чи повинного не застосовуватись відповідачем обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 незалежно від цих обставин з моменту визначеного судом для перерахунку пенсії з 20.01.2020 та впродовж наступних років до законодавчого встановлення такого обмеження?

Мотивуючи подану заяву, позивач посилався на те, що на виконання рішення суду від 27.10.2021 у цій справі пенсійний орган нарахував ОСОБА_1 пенсію по інвалідності без обмеження її максимального розміру станом на 20.01.2020, розмір пенсійної виплати склав 19221,80 грн.

Однак, у подальшому відповідач відмовився переглядати фактичний розмір пенсії позивача до виплати без обмеження її максимального розміру, внаслідок чого, зокрема, станом на 01.01.2022 розмір нарахованої пенсії позивача становить 22452,51 грн, тоді як фактично виплачується пенсія у розмірі 19340,00 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що роз`яснення судового рішення не є ідентичним роз`ясненню порядку і способу виконання рішення і нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено такої процесуальної дії як роз`яснення порядку і способу виконання судового рішення.

Вказаною вище нормою ст. 254 КАС України не уповноважено суд роз`яснювати своє рішення в частині його виконання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки відповідач звернувся до суду за роз`ясненням не з підстав незрозумілості певних частин рішення, а у зв`язку з необхідністю роз`яснення порядку його виконання і фактично просить зазначити, як виконувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року по справі № 440/11066/21, що за своєю суттю, не є роз`ясненням її змісту, в даному випадку не може бути застосовано механізм, визначений статтею 254 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що предметом спору у цій справі була правомірність обчислення пенсії позивача станом на 20.01.2020. Натомість, питання обчислення розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 після зазначеної дати, зокрема і у 2021-2023 роках не були предметом судового розгляду у справі №440/11066/21.

Як наслідок, роз`яснення судом рішення у визначений позивачем спосіб фактично призведе до вирішення позовних вимог, що не заявлялись ним при зверненні до суду з цим позовом та не досліджувались судом.

Встановлені судом обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду.

Зважаючи на результат розгляду заяви позивача про роз`яснення рішення суду, немає підстав для постановлення окремої ухвали у порядку статті 249 КАС України, що однак не позбавляє позивача права на звернення до суду з окремою заявою у порядку статті 383 КАС України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 по справі № 440/11066/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 23.10.2023 року