Справа № 300/2735/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2023 р. справа № 300/2735/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі також - відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за №0-0921 від 09.09.2022 про нарахування суми грошового зобов`язання - податку за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік.

Позивач заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 у справі №300/644/20 визнано протиправними і скасовано рішення Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області від 05.06.2016 про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від 14.05.2018 про місцеві податки і збори, в частині встановлення податку на нерухоме майно. Зазначене рішення залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023. 10.03.2023 до нього надійшов конверт вкладенням якого було податкове повідомлення-рішення за №0-0921 від 09.09.2022, яким визначено суму податкового зобов`язання "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" за 2021 рік 27516,60 грн. Позивач вважає, що дане податкове повідомлення-рішення сформовано на підставі рішення від 14.05.2018 про місцеві податки та збори" Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, яке скасоване у судовому порядку.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін (а.с.20-21).

Представник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області направив відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. У даному відзиві представник відповідача позовних вимог не визнав, просив в задоволенні позову відмовити на тій підставі, що позивач, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у звітному 2016 році був власником нерухомого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1528,70 кв м, то він зобов`язаний сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 27516,60 грн (а.с.25-29).

Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив. У даній відповіді на відзив позивач посилається на пояснення, викладені у позовній заяві та просить позовні вимоги задовольнити, а відзив відповідача не брати до уваги (а.с.40).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків за основним місцем обліку в ГУ ДПС в Івано-Франківській області.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивач, зокрема, має у власності будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1528,70 кв м. (а.с.-36).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VІ від 02.12.2010 року (далі ПК України).

Згідно ст.265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до п.п.266.3.1 п.266.3 ст. 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Як передбачено п.п.266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, зі змінами та доповненнями, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Таким чином, нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності, є об`єктом оподаткування.

У зв`язку з цим відповідачем винесене оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення за №0-0921 від 09.09.2022 на суму 27516,60 грн.

Відповідно до п.п.266.4.2. п.266.4 ст.266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості (п.п. 266.5.1 п.266.5 ст.266 ПКУ).

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 у справі №300/644/20 визнано протиправними та скасовано рішення Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області від 05.06.2016 "Про встановлення ставок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" та від 14.05.2018 "Про місцеві податки і збори, в частині встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки" (а.с.6-11).

Дане рішення залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 (а.с.12-14).

Суд зазначає, що одним з принципів оподаткування є стабільність, визначений підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, який полягає в тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніше, як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, у якому будуть діяти нові правила та ставки.

Разом з тим, підпунктом 4.1.1. п.4.1 ст.4 ПК України закріплено принцип "загальність оподаткування", тобто, кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені ПК України, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями ПК України.

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 у справі №300/644/20, яким визнано протиправними та скасовано рішення Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області від 05.06.2016 "Про встановлення ставок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" та від 14.05.2018 "Про місцеві податки і збори, в частині встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки" не може бути підставою для звільнення від оподаткування податком на нерухоме майно, закріпленого у ПК України.

Оскільки позивач, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у звітному 2016 році був власником нерухомого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1528,70 кв м, то він зобов`язаний сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 27516,60 грн.

Як встановлено матеріалами справи, ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведений розрахунок та визначено суму податкового зобов`язання в порядку ст. 266 ПК України по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік фізичній особі ОСОБА_1 , згідно даних реєстру об`єктів нежитлової нерухомості підсистеми "Плата за нерухомість " ІС "Податковий блок" за нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 1528,70 кв м та рішення Насташинської с. Ради від 14.05.2018 (а.с.37).

Згідно п. 10.3 ст. 10 Податкового кодексу України питання щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) вирішують місцеві ради в межах повноважень.

Відповідно до п.1 ст.73 Закону України від 01.05.1997 року №280 "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон №280) акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідний території.

Згідно п.п.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПКУ обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Враховуючи, що протягом судового розгляду справи відповідач довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів та витребуваних судом в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за №0-0921 від 09.09.2022 про нарахування суми грошового зобов`язання - податку за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.