Справа № 480/10346/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Павлічек В.О.

19 жовтня 2023 р. Справа № 480/10346/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування пунктів рішення, -

В с т а н о в и в:

08.10.2021 позивач фізична особа підприємець ОСОБА_1 (надалі ФО-П ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати пункти 41-46 Додатку 2 рішення відповідача виконавчого комітету Сумської міської ради від 31.08.2021 № 494 «Про демонтаж зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади» в частині, що стосується ФО-П ОСОБА_1 .

Вимоги мотивував тим, що 31.08.2021, виконавчим комітетом Сумської міської ради було прийнято оскаржуване рішення, п. 1.2. якого визначено Управлінню архітектури та містобудування організувати проведення демонтажу зовнішньої реклами, зазначеної у додатку 1 та фактично встановленої згідно додатку 2 пунктом 2 зазначеного рішення було вирішено анулювати дозволи на розміщення зовнішньої реклами відповідно до додатку 2 до рішення, зокрема ФО-П ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що всупереч ч. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», проект рішення «Про демонтаж зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади» не оприлюднювався.

Крім того, позивач зазначає, що 29.01.2021 виконавчим комітетом Сумської міської ради було прийнято рішення № 47 «Про розміщення зовнішньої реклами в м. Суми», п.1 якого вирішено надати дозволи на розміщення зовнішньої реклами суб`єктам господарювання згідно з додатком 1, зокрема ФО-П ОСОБА_1 у кількості 6 дозволів терміном на п`ять років.

04.02.2021 вказане рішення було оприлюднено на офіційному сайті Сумської міської ради в мережі Інтернет, а 29.01.2021 позивачу були надані Дозволи на розміщення зовнішньої реклами згідно вказаного рішення. 17.05.21 між Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради та ФО-П ОСОБА_1 було укладено Договір тимчасового користування місцями, що перебувають у комунальній власності Сумської міської територіальної громади для розміщення рекламних засобів згідно дозволів, наданих рішеннями виконавчого комітету від 29.01.2021 № 47.

Позивач вказує, що ним було здійснено технологічні роботи по копанню та заливці основи конструкції рекламного засобу бетоном, орієнтовний термін набрання міцності бетоном товщиною 40 см складає 90 днів.

Вважає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не наведено жодного аргументу щодо порушення позивачем вимог, вказаних у дозволі на розміщення зовнішньої реклами та/або у договорі на тимчасове користування місцем, що знаходиться в комунальній власності, для розташування рекламного засобу. Окрім цього, позивачем здійснюється плата за надані місця у розмірі 4114,80 грн. на місяць.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначив, що станом на 29.07.2021 (після спливу 6-ти місячного терміну з дати надання дозволу), на виконання пп 4.3.9 п. 4.3 розділу 4 Правил № 343, до Управління від позивача не надходили фотокартки розміщення рекламних засобів, дозволи на які були надані відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 47 від 29.01.2021 «Про розміщення зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади».

Також 02.08.2021 спеціалістами Управління та відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Сумській області було здійснено обстеження місць розміщення рекламних засобів, наданих відповідно до вищевказаного рішення виконавчого комітету та зафіксовано, що на переданих у користування місцях комунальної власності відсутні рекламні засоби та місця розміщення рекламних засобів не відповідають вимогам Управління патрульної поліції у Сумській області, що викладені у листі від 18.08.2020 № 9137/41/38/03-2020); щодо дозволу № 14/20 місце розміщення рекламного засобу не відповідає вимогам Управління, які викладені у листі від 27.01.2021 № 179-184/08.01-18.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважає, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 31.08.2021 № 494 «Про демонтаж зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади» прийнято на підставі, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням всіх обставин.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) вимоги адміністративного позову ФО-П ОСОБА_1 задоволено.

Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано пункти 41-46 Додатку 2 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 31.08.2021 № 494 «Про демонтаж зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади» в частині, що стосується позивача.

За рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ФО-П ОСОБА_1 стягнуто суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Судове рішення вмотивовано тим, що оскаржуване рішення в частині, що стосується позивача не відповідає критеріям правомірності, визначених в ч. 2 ст.2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі виконавчий комітет Сумської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем обрано не належний спосіб захисту, який не відновить гіпотетичне «право» та не передбачений чинним законодавством щодо дозвільних документів.

Зазначає, що скасовуючи оскаржуване позивачем рішення, в частині, яка стосується позивача, суд першої інстанції посилається на відсутність передбачених статтею 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підстав для анулювання дозволів позивача. При цьому, на думку скаржника, суд ігнорує вимоги абзацу частини сьомої статті 4-1 цього Закону, які визначають, що : "У разі анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, документ дозвільного характеру підлягає поновленню за рішенням дозвільного органу або адміністративного суду. Поновлення документа дозвільного характеру відбувається шляхом здійснення відповідного запису в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також, посилається на те, що оскаржуване позивачем рішення, як акт індивідуальної дії вже виконано шляхом проставляння на примірниках дозволів Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради як робочим органом з питань реклами напису «Дозвіл анульовано 14.09.2021 на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міськради від 31.08.2021 № 494 «Про демонтаж зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади» заступник начальника управління архітектури та містобудування Сумської міської ради підпис Ольга Бондаренко".

Тобто складається ситуація, коли оскаржуване рішення вже виконано, дозволи анульовані, а обраний позивачем спосіб захисту не передбачений в таких випадках законодавством. Тобто позивач мав заявити іншу позовну вимога про поновлення дозволів. В іншому випадку виникає правова колізія і невизначеність щодо чинності дозволів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ФО-П ОСОБА_1 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами, які по суті аналогічні підставам звернення до суду, викладеними у позовній заяві.

Зазначає, що позовна заява подана позивачем до адміністративного суду відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 КАС України з проханням про захист прав, свобод та законних інтересів від порушень з боку відповідача шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (в частині, що його стосується).

Вважає, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 31.08.2021 № 494 «Про демонтаж зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади» прийняте відповідачем без дотримання процедури, не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не відповідає нормам чинного законодавства, порушує права позивача щодо розташування рекламних засобів для здійснення підприємницької діяльності, відповідно підлягає визнанню нечинним та скасуванню у судовому порядку.

Також, від позивача ФО-П ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи та врахування під час прийняття рішення по суті рішень у справах № 480/9511/21 та 480/8932/21, які виникли з аналогічних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 47 «Про розміщення зовнішньої реклами в м. Суми» від 29.01.2021 надано дозволи на розміщення зовнішньої реклами суб`єктам господарювання згідно з додатком 1, зокрема ФО-П ОСОБА_1 у кількості 6 дозволів терміном на п`ять років (пункти 48-53 Додатку 1).

На виконання зазначеного рішення 29.01.2021 позивачу видано:

- дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 9/20 - «скролл» по вулиці Героїв Сумщини;

- дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 10/20 - «скролл» по вулиці Харківська;

- дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 11/20 - «скролл» по вулиці Героїв Сумщини;

- дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 12/20 - «скролл» по вулиці Харківська;

- дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 13/20 - «скролл» по вулиці 1-ша Набережна р. Стрілки;

- дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 14/20 - «скролл» по АДРЕСА_1 .

17.05.2021 між Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради та ФО-П ОСОБА_1 було укладено Договір № 02/2021 тимчасового користування місцями, що перебувають у комунальній власності Сумської міської територіальної громади для розміщення рекламних засобів згідно дозволів, наданих рішеннями виконавчого комітету від 29.01.2021 № 47.

31.08.2021 виконавчим комітетом Сумської міської ради прийнято рішення № 494 «Про демонтаж зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади» .

Пунктом 1 зазначеного рішення було вказано Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради:

1.1. Спрямувати вимоги про усунення порушення чинного законодавства та здійснення демонтажу власникам рекламних засобів згідно додатку 1 та фактично встановлених згідно додатку 2.

1.2. Організувати проведення демонтажу зовнішньої реклами, зазначеної у додатку 1 та фактично встановленої згідно додатку 2.

1.3. Протягом 14 робочих днів після проведення демонтажу рекламних засобів за цим рішенням надати інформацію про демонтовані рекламні засоби департаменту комунікацій та інформаційної політики Сумської міської ради для оприлюднення на офіційному веб-сайті Сумської міської ради.

Пунктом 2 рішення № 494 зазначеного рішення було вирішено анулювати дозволи на розміщення зовнішньої реклами відповідно до додатку 2 до рішення.

Пунктом 3 зазначеного рішення було вказано Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради зафіксувати рішення про анулювання дозволів згідно додатку 2 до рішення у журналі реєстрації заяв та дозволів та протягом п`яти робочих днів передати відповідні матеріали до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» для надання рішення розповсюджувачу зовнішньої реклами.

У п.п.41- 46 додатку 2 до рішення відповідача № 494 від 31.08.2021 зазначено адреси розташування рекламних засобів на розміщення яких ФО-П ОСОБА_1 надано дозволи рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 47 «Про розміщення зовнішньої реклами в м. Суми» від 29.01.2021.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до п.п.13 п. «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: серед яких надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Зазначені положення вказаного Закону кореспондуються зі статтею 16 Закону України «Про рекламу», якою встановлено, що зовнішня реклама у населених пунктах, про яку йдеться в оскаржуваному рішенні відповідача, провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуюся Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначені Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 №2806-ІV (далі за текстом Закон №2806-ІV).

Згідно із ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами (далі - Типові правила №2067), які регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Згідно з пунктом 45 Типових правил № 2067 контроль за їх додержанням здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства, уповноважені особи яких відповідно до пункту 46 цих Правил у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами звертаються до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що виконавчий комітет органу місцевого самоврядування, як орган, який наділений повноваженнями щодо надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами та здійснення контролю за дотриманням правил її розміщення, в процесі своєї діяльності може приймати рішення про усунення порушень зазначених правил шляхом зобов`язання розповсюджувача реклами здійснити демонтаж рекламного засобу, установленого без відповідного дозволу, протягом певного строку, а також про анулювання наданих дозволів.

Колегією суддів встановлено, що підставами для анулювання дозволів на розміщення зовнішньої реклами у спірних відносинах слугувало твердження про невикористання позивачем місця розташування рекламного засобу протягом шести місяців з дати надання дозволу, недотримання вимог, вказаних у дозволі на розміщення зовнішньої реклами та/або у договорі на тимчасове користування місцем, що знаходиться в комунальній власності, для розташування рекламного засобу.

На думку відповідача, вказані обставини є порушенням частини 4 пункту 6.1 розділу 6 Правил розміщення зовнішньої реклами на території Сумської міської об`єднаної територіальної громади від 07.07.2020 №343, підпункту 4.1.3 пункту 4.1. розділу 4 Порядку виявлення, демонтажу, обліку, зберігання рекламних засобів, розміщених на території міста Суми з порушенням законодавства про рекламу та благоустрій, затвердженого рішенням ВК Сумської МР від 17.01.2012 №25.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з метою уніфікації всіх процедур з питань розміщення зовнішньої реклами на території Сумської міської об`єднаної територіальної громади ВК Сумської МР рішенням від 07.07.2020 №343 затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами на території Сумської міської об`єднаної територіальної громади (далі за текстом Правила №343).

Положеннями розділу 1 Правил №343 визначено, зокрема, що демонтаж це комплекс заходів, які передбачають відокремлення рекламного засобу разом з його основою від місця його розміщення та транспортування у місце його подальшого зберігання. Порядок демонтажу рекламних засобів, встановлених з порушенням цих Правил, затверджується відповідним рішенням виконавчого органу ради.

Дозвіл документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Зовнішня реклама реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових та стаціонарних конструкціях (рекламоносіях), розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Рекламні засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Робочий орган з регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами на території Сумської міської об`єднаної територіальної громади (далі робочий орган) управління архітектури та містобудування Сумської міської ради.

Розповсюджувач зовнішньої реклами особа, яка здійснює розповсюдження зовнішньої реклами.

Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 Правил №343 анулювання дозволу здійснюється на підставі рішення виконавчого органу ради у таких випадках:

1) звернення розповсюджувача зовнішньої реклами із заявою про анулювання дозволу;

2) наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації;

3) наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця;

4) невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців з дати надання дозволу.

Виконавчий орган ради може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу дозволу та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано дозвіл, з порушенням вимог законодавства, щодо яких уповноважений орган видавав припис (вимогу) про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Актами чинного законодавства України можуть передбачатися інші підстави для анулювання дозволу.

Проект рішення виконавчого органу ради про анулювання дозволу на розміщення зовнішньої реклами готується робочим органом протягом десяти робочих днів із дня виявлення зазначених підстав та виноситься на розгляд виконавчого органу ради у відповідності до затвердженого Регламенту його роботи.

З наведеного слідує, що підпунктом 4 підпункту 6.1 пункту 6 Правил №343 передбачено окрему підставу для анулювання дозволу, а саме невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців з дати надання дозволу.

При цьому, у підпункті 1.1 Правил №343 зазначено, що останні розроблені, зокрема, відповідно до Закону №2806-ІV.

Водночас, згідно з частиною 7 статті 4-1 Закону №2806-ІV дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав:

звернення суб`єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру;

наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом;

наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

Порівняльний аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що частина 7 статті 4-1 Закону №2806-ІV, якою передбачено перелік підстав для анулювання дозволу, не містить такої підстави, як невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців з дати надання дозволу, визначеної підпунктом 4 підпункту 6.1 пункту 6 Правил №343. Варто зазначити, що перелік, зазначений у частині 7 статті 4-1 Закону №2806-ІV не є вичерпним, однак підлягає розширенню він лише, якщо додаткові підстави для анулювання дозвільного документу визначені саме Законом.

При цьому, як зазначено в абзаці 12 частини 7 статті4-1 Закону № 2806-ІV анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, забороняється.

Враховуючи, що Правила № 3433 є нормативно-правовим актом органу місцевого самоврядування, а не законом, не використання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців з дати надання дозволу в силу абзацу 12 частини 7 статті4-1 Закону № 2806-ІV не спричинятиме для розповсюджувача реклами негативних наслідків у вигляду анулювання дозволів.

Відповідно до частини 3 статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Колегія суддів зауважує, що пунктом 2 спірного рішення відповідачем анульовано дозволи на розміщення зовнішньої реклами згідно з додатком 2 до оскаржуваного рішення. Так, у додатку 2 до рішення від 31.08.2021 № 494 зазначено перелік юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, дозволи на розміщення зовнішньої реклами яких підлягають анулюванню, зокрема пункти 41-46 додатку 2 містять посилання на дозволи ФО-П ОСОБА_1 , наданих на підставі рішення ВК Сумської МР від 29.01.2021 №47.

Беручи до уваги, встановлену абзацом 12 частини 7 статті4-1 Закону №2806-ІV заборону на анулювання документа дозвільного характеру з не передбачених законом підстав, застування Правил №343, якими розширено перелік підстав анулювання дозвільних документів, є неправомірним, що зумовлює визнання протиправним рішення відповідача від 31.08.2021 № 494 в частині анулювання дозволів, наданих ФО-П ОСОБА_1 , з підстав невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців з дати надання дозволу та в свою чергу є підставою для його скасування.

Щодо вимоги позивача про скасування пунктів 41-46 додатку 2 підпункту 1.2 пункту 1 спірного рішення колегія суддів зазначає таке.

Зі змісту підпункту 1.2 пункту 1 спірного рішення колегією суддів встановлено, що відповідачем ухвалено рішення про організацію проведення демонтажу зовнішньої реклами, зазначеної у додатку 1 та фактично встановленої згідно з додатком 2.

Механізм виявлення, демонтажу, обліку та зберігання рекламних засобів, розміщених з порушенням законодавства про рекламу та благоустрій населених пунктів, та подальшого розпорядження ними визначено нормами Порядку виявлення, демонтажу, обліку, зберігання рекламних засобів, розміщених на території міста Суми з порушенням законодавства про рекламу та благоустрій населених пунктів, та подальше розпорядження ними, затвердженим рішенням ВК Сумської МР від 17.01.2012 №25 в редакції змін, згідно з рішенням від 20.01.2015 №39 (далі за текстом Порядок №39).

Згідно з пп. 4.1 п. 4 Порядку №39 демонтаж рекламних засобів проводиться у наступних випадках:

зовнішня реклама розміщена самовільно (без отримання дозволу, виданого виконавчим органом ради у встановленому порядку);

закінчився строк дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами і він не продовжений;

має місце порушення вимог, вказаних у дозволі на розміщення зовнішньої реклами та/або у договорі на тимчасове користування місцем, що знаходиться в комунальній власності, для розташування рекламного засобу;

повного чи часткового пошкодження рекламного засобу, його інформаційної поверхні, і неприйняття власником рекламного засобу своєчасних і належних заходів по усуненню недоліків;

в разі несплати за право користування місцем розташування рекламного засобу протягом 3-х місяців, що підтверджено довідкою департаменту фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради.

Згідно з пп. 4.2 п. 4 Порядку №39 у вказаних вище випадках демонтаж повинен бути проведений власником рекламного засобу (в разі, якщо такий відомий чи встановлений) самостійно за власний рахунок в термін, вказаний у вимозі, наданій робочим органом.

Згідно з пп. 4.3 п. 4 Порядку №39 демонтаж рекламного засобу не проводиться, якщо власник повністю усунув зазначені у вимозі порушення та повідомив про це у письмовій формі робочий орган у встановлений у вимозі термін.

Згідно з пп. 4.4 п. 4 Порядку №39 всі повідомлення та вимоги про порушення чинного законодавства направляються власнику рекламного засобу поштою чи вручаються йому під розпис. У випадку повернення вимоги (повідомлення) з відміткою про неможливість повідомити адресата з будь-якої причини, вважається, що власник рекламного засобу невідомий.

Згідно з пп. 4.5 п. 4 Порядку №39 контроль за виконанням вимоги здійснює робочий орган. У разі невиконання вимоги про усунення порушень чинного законодавства, робочий орган подає матеріали про виявлені порушення до інспекції з питань захисту прав споживачів в Сумській області, і готує проект рішення виконавчого органу ради про здійснення демонтажу рекламних засобів, розміщених з порушенням чинного законодавства. У разі розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг повідомлення про порушення має право надавати орган, до повноважень якого належить контроль у сфері безпеки дорожнього руху та утримання доріг (Державна автомобільна інспекція, комунальне підприємство «Шляхрембуд» Сумської міської ради та ін.). У разі невиконання вимог, зазначених у повідомленні, власник (балансоутримувач) місця або особа, уповноважена на надання місць в користування, орган, до повноважень якого належить контроль у сфері безпеки дорожнього руху та утримання доріг, згідно наказу керівника по підприємству проводить демонтаж рекламного засобу.

Згідно з пп. 4.6 п. 4 Порядку №39 Демонтаж рекламних засобів, встановлених з порушенням Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Суми, проводиться як оперативно-господарська санкція (без попереднього направлення вимоги) в наступних випадках:

власника рекламного засобу не встановлено або не встановлено його місцезнаходження;

рекламний засіб розміщений без відповідного дозволу, не відповідає елементарним архітектурно-художнім вимогам (вивіски, кронштейни, таблички, окремо розташовані щитові установки і т.д., виконані з картону, низькосортної фанери, іржавого металу; розташовані прямо на стовбурах дерев з їх пошкодженням і т. ін.). Ці рекламні засоби в подальшому підлягають утилізації;

рекламний засіб внаслідок неналежного виготовлення або експлуатації перебуває в аварійному стані, створює загрозу життю і здоров`ю людей, може заподіяти шкоду майну третіх осіб або є таким. Що заважає проведенню робіт з усунення аварійних ситуацій.

Згідно з пп. 4.7 п. 4 Порядку №39 виконавчий орган ради приймає рішення про проведення демонтажу рекламних засобів, що розміщені з порушенням Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Суми, у якому визначається перелік рекламних засобів, що підлягають демонтажу із зазначенням типу рекламних засобів, адрес їх розташування та власників (якщо такі встановлені) та підстав для проведення демонтажу.

З наведених норм слідує, що прийняттю рішення про проведення демонтажу рекламних засобів повинно передувати направлення робочим органом поштою або врученням під підпис власнику відповідних рекламних засобів вимоги про усунення порушень чинного законодавства. При чому, у разі усунення власником рекламних засобів таких порушень, рішення про демонтаж не приймається. У свою чергу демонтаж рекламних засобів, встановлених з порушенням цих правил, без попереднього направлення вимоги проводиться лише у випадках, передбачених підпунктом 4.6 пункту 4 вказаного порядку, як оперативно-господарська санкція.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до висновків Акту перевірки розміщення об`єктів зовнішньої реклами від 02.08.2021 розповсюджувачем зовнішньої реклами ФО-П ОСОБА_1 не реалізовано право на встановлення об`єктів зовнішньої реклами згідно з наданими дозволами. Констатовано недотримання нормативно-технічних вимог, правил розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами на території міста Суми. Зазначено, що станом на 02.08.2021 на виконання пп. 4.3.9 п. 4.3 розділу 4 Правил № 343, фотокартки розміщення рекламних засобів, дозволи на які були надані відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 47 від 29.01.2021Про розміщення зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади позивачем до Управління не надавалися.

Станом на 02.08.2021 за ФО-П ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті за договором від 17.05.2021 № 02/2021 у розмірі 10 тис. 087 грн 01 коп.

Колегією суддів враховано, що у розумінні пп. 4.1 п. 4 Порядку №39 вищевказані порушення є підставою для проведення демонтажу зовнішньої реклами. Разом з цим, недотримання відповідачем обов`язку щодо направлення ФО-П ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень встановлення рекламних засобів позбавило позивача можливості усунути такі порушення.

Варто зазначити, що випадків, передбачених підпунктом 4.6 пункту 4 Порядку №39, у разі виявлення яких вимога про усунення порушень не надсилається, колегією суддів у спірних правовідносинах не встановлено.

Відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів дотримання обов`язку, передбаченого Порядком № 39 в частині направлення позивачу вимоги про усунення порушень встановлення рекламних засобів, про які йдеться в акті перевірки від 02.08.2021 (а.с.97-98); факт не направлення такої вимоги сторонами не заперечується, незважаючи на підпункт 1.1. пункту 1 спірного рішення, зі змісту якого вбачається, що вимоги про усунення порушення чинного законодавства та здійснення демонтажу тільки мають бути спрямовані відповідним розповсюджувачам реклами.

Колегія суддів зазначає, що направлення вимоги про усунення порушень вимог встановлення рекламних засобів надає можливість розповсюджувачу реклами усунути своєчасно виявленя порушення та зберегти за собою відповідно дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на таких рекламних засобах, а тому має важливе значення для дотримання прав розповсюджувача реклами на провадження відповідної господарської діяльності.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про передчасність прийняття відповідачем рішення про демонтаж рекламних засобів позивача, оскільки ФО-П ОСОБА_1 на день прийняття спірного рішення не було повідомлено про порушення правил розміщення рекламних засобів, які стали підставою для прийняття такого рішення.

Враховуючи, що відповідач, не виконавши обов`язку щодо направлення ФО-П ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень, викладених в акті перевірки від 02.08.2021, та ухваливши одночасно рішення про спрямування вимоги про усунення порушень вимог встановлення рекламних засобів та рішення про організування проведення демонтажу такої зовнішньої реклами, не забезпечив позивачу можливість реалізувати своє право на самостійне усунення порушень вимог встановлення рекламних засобів розповсюджувачами реклами, що свідчить про передчасність прийняття оскаржуваного рішення в частині демонтажу зовнішньої реклами позивача внаслідок не усунення порушень, та відповідно зумовлює скасування рішення в цій частині.

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем порядку прийняття спірного рішення колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі за текстом Закон № 280/97-ВР) акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

У свою чергу пунктом 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 № 2939-VІ (далі за текстом Закон № 2939-VІ) передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати: нормативно-правові акти; акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню; інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

З аналізу приписів частини 11 статті 59 Закону № 280/97-ВР вбачається імперативний її характер щодо обов`язкового оприлюднення органами місцевого самоврядування усіх проектів актів останніх, але з відсиланням на норми ст. 15 Закону № 2939-VІ в частині регулювання порядку такого оприлюднення. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.07.2019 у справі № 299/1914/17-а.

Так, зокрема, нормами пункту 1 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VІ визначені способи оприлюднення проектів актів органів місцевого самоврядування: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

Приписами частини 3 статті 15 Закону № 2939-VІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначений граничний термін, у межах якого повинні бути оприлюдненні акти органів місцевого самоврядування, а саме за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

З офіційного сайту Сумської міської ради (за посиланням https://smr.gov.ua/uk/dokumenti/proekti-dokumentiv/proekti-rishen-vikonavchogo-komitetu/2021-vk-p/22047-opryliudneno-u-lypni-2021-roku.html) колегією суддів встановлено, що 06.07.2021 відповідачем було оприлюднено проект рішення про анулювання дозволів на розміщення зовнішньої реклами відповідно до додатку до цього рішення. При цьому, додаток до вказаного рішення містить лише 4 позиції, серед яких відсутнє питання анулювання дозволів ФО-П ОСОБА_1 », наданих згідно з рішенням ВК Сумської МР від 29.01.2021 № 47. Крім того, з офіційного сайту Сумської міської ради, вбачається, що проект оскаржуваного рішення у редакції його прийняття взагалі не оприлюднено.

З дослідженої копії протоколу № 14 засідання ВК Сумської МР від 31.08.2021 встановлено, що чинна редакція рішення не була спочатку включена до порядку денного засідання та лише в подальшому, за пропозицією ОСОБА_2 , була внесена більшістю голосів.

Відповідно до пункту 22 розділу 8 Регламенту роботи виконавчих органів Сумської міської ради від 16.07.2017 № 250 з відповідними змінами (далі за текстом Регламент № 250) рішення виконавчого комітету ухвалюються в такій послідовності:

- у разі внесення пропозицій щодо змін та доповнень до проекту рішення головуючий ставить такий проект на голосування за основу;

- після цього ставляться на голосування у порядку надходження усі пропозиції щодо змін до проекту рішення;

- проект рішення ставиться на голосування в цілому як рішення з урахуванням ухвалених змін.

Разом з цим, пропозиція про доповнення додатку до проекту рішення ВК Сумської МР пунктами 5-55, серед яких містилися і пункти 41-46 щодо анулювання дозволів ФО-П ОСОБА_1 на розміщення зовнішньої реклами, внесена членом ВК Сумської МР ОСОБА_3 безпосередньо під час засідання ВК Сумської МР від 31.08.2021, яка у порушення пункту 22 розділу 8 Регламенту № 250 на голосування не ставилися, при цьому, після внесення вказаної пропозиції внесено пропозиції іншими членами засідання, у тому числі й пропозиція ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 щодо включення у вирішальну частину проекту рішення пункт щодо анулювання дозволів на розміщення зовнішньої реклами відповідно до додатку 2 до рішення. Не ставлячи на голосування вищезазначену пропозицію, членами ВК Сумської МР як: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_2 були внесені інші пропозиції, та лише після цього зроблено запис про те, що пропозицію було поставлено на голосування, за результатами якого її не прийнято.

Оскільки протокол не містить жодних уточнень, такий непослідовний, неузгоджений та незрозумілий порядок дій відповідача не дозволяє беззаперечно з`ясувати, яку саме пропозицію не прийнято.

Відповідно до пункту 19 розділу 9 Регламенту № 250 проект порядку денного оголошується головуючим на засіданні та приймається за основу шляхом голосування. Зміни (доповнення) до проекту порядку денного за наявності відповідних погоджених проектів рішень, крім питань з розділу Різне, ставляться головуючим на голосування у порядку їх надходження.

Тобто, Регламентом № 250 передбачено внесення змін (доповнення) до проекту денного за наявності відповідних погоджених проектів рішень.

У свою чергу, згідно з пунктами 1, 2 розділу 4 Регламенту № 250 відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет, у межах своїх повноважень, приймає рішення, які підписуються міським головою, а у разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції особою, яка відповідно до чинного законодавства здійснює повноваження міського голови. Процес підготовки проекту рішення виконавчого комітету включає: 1) ініціювання проекту рішення; 2) розроблення проекту рішення; 3) погодження (візування) проекту рішення; 4) оприлюднення проекту рішення; 5) надання проекту рішення для подальшого розгляду на засіданні виконавчого комітету.

Відповідно до пункту 14 розділу 4 Регламенту № 250 на зворотному боці останнього аркуша проекти рішень повинні бути завізовані з зазначенням дати візування:

1) розробником/головним розробником;

2) посадовою особою розробника, на яку покладено ведення правової роботи (за наявності такої посади);

3) керівником виконавчого органу, до напряму діяльності якого належить порушене в проекті рішення питання або який координує роботу підприємства, установи, організації, що є розробником проекту рішення;

4) секретарем міської ради, першим заступником міського голови, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (відповідно до розподілу обов`язків);

5) начальником відділу протокольної роботи та контролю;

6) начальником правового управління Сумської міської ради (далі по тексту правове управління);

7) заступником міського голови, керуючим справами виконавчого комітету;

8) секретарем Сумської міської ради, якщо проект рішення містить пропозиції Сумській міській раді про розгляд певних питань.

За приписами пунктів 25, 26, 28, 33 розділу 4 Регламенту № 250 якщо проект рішення поданий із порушенням вимог, зазначених у цьому Регламенті, або він потребує докорінної переробки, заступник міського голови, керуючий справами виконавчого комітету повертає його на доопрацювання з установленням терміну повторного подання.

Якщо в процесі доопрацювання до проекту рішення внесені суттєві зміни, то він візується повторно.

Завізовані проекти рішень з питань, що готуються на розгляд на черговому засіданні виконавчого комітету, з усіма необхідними матеріалами надаються до відділу протокольної роботи та контролю (не пізніше ніж за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття) для оприлюднення відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Не допускається включення до порядку денного засідання виконавчого комітету питань, підготовлених із порушенням встановленого цим Регламентом терміну чи процедури.

Відповідно до пункту 10 розділу 4 Регламенту №250 при розробленні проекту рішення розробник повинен провести його аналіз на предмет наявності невідповідносте чи протиріч з виданими раніше актами з даного питання, а також відповідних положень чинного законодавства.

Водночас, за результатами засідання ВК Сумської МР 31.08.2021 в цілому було прийнято рішення, яке стосувалось, окрім іншого, і питання анулювання дозволів на розміщення реклами, які були надані позивачу згідно з рішенням ВК Сумської МР від 29.01.2021 № 47. Проте, такий проект рішення не лише не розроблявся, він не візувався, не перевірявся правовим управлінням на предмет його відповідності чинному законодавству та не був оприлюднений у встановленому порядку.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розглядаючи справи, предметом яких є вирішення питання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суди мають встановити насамперед, чи прийняте таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а також, чи порушує воно права та охоронювані законом інтереси особи.

Верховний Суд у постановах від 10.09.2020 у справі № 520/6929/19, від 09.12.2021 у справі № 260/63/19 неодноразово наголошував на необхідності дотримання встановленої законом процедури прийняття відповідного акту, при цьому, звертав увагу, що саме по собі порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Враховуючи, що зміни до проекту спірного рішення, які оголошені під час засідання ВК Сумської МР, в порушення пункту 10 розділу 4 Регламенту № 250 не перевірялися на предмет відповідності чинному законодавству, проект рішення повторно не візувався, відповідачем фактично було допущено порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення, оскільки не дотримано принципів гласності та пропорційності між метою, на яку спрямовано вказане рішення, та несприятливими наслідками, пов`язаними з вступом його в дію.

Враховуючи встановлені у справі обставини та досліджені докази, порушення відповідачем процедури прийняття спірного рішення не є формальними, а тому слід дійти висновку про протиправність рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 31.08.2021 № 494 «Про демонтаж зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади» в частині, що стосується прав ФО-П ОСОБА_1 , зокрема пункти 41-46 додатку 2, що в свою чергу зумовлює наявність підстав для його скасування.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту відносно вимоги про скасування судом пунктів 41-46 додатку 2 пункту 2 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 31.08.2010 № 494, який не відновить гіпотетичне право та не передбачений чинним законодавством щодо дозвільних документів, виходячи з такого.

Щодо доводів апелянта про обрання позивачем неналежного засобу захисту свого права колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до абзаців 11, 13 15 частини 7 статті 4-1 Закону № 2806 ІV рішення дозвільного органу про анулювання документа дозвільного характеру може бути оскаржено до адміністративного суду.

У разі анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, документ дозвільного характеру підлягає поновленню за рішенням дозвільного органу або адміністративного суду. Поновлення документа дозвільного характеру відбувається шляхом здійснення відповідного запису в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Строк дії безпідставно анульованого документа дозвільного характеру подовжується на строк, протягом якого такий документ дозвільного характеру вважався анульованим.

Днем поновлення безпідставно анульованого документа дозвільного характеру є день внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

На підставі аналізу зазначених норм права можна дійти висновку, що право на оскарження до адміністративного суду рішення дозвільного органу про анулювання документа дозвільного характеру передбачено законодавством, що свідчить про належність обраного позивачем способу захисту свого права.

Щодо посилань Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради в апеляційній скарзі, що оскаржувані пункти 41-46 додатку 2 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 31.08.2021 №494 Про демонтаж зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади як акт індивідуальної дії вже виконано шляхом проставляння на примірниках дозволів «Дозвіл анульовано», колегія суддів зазначає, що виконання зазначених пунктів рішення не є перешкодою для скасування їх в судовому порядку з огляду на їх незаконність.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова