Справа № 473/4940/23
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 473/4940/23

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

14:26 год., м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

15.09.2023 року;

Головуючий в 1 інстанції: Вуїв О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

апелянта ОСОБА_1

представника позивача Мельника М.М.

перекладача Нікішова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення,-

В С Т А Н О В И В:

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення строком на шість місяців.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.09.2023 року співробітниками СБУ доставлено до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме перебував на території України без документів, які дають право на проживання/перебування в Україні.

Згідно одержаної від СБУ у цей же день інформації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримувався правоохоронними органами Турецької Республіки за терористичну діяльність, був засуджений, але звільнений умовно-достроково. Відповідач є членом осередку міжнародної терористичної організації «Ісламська Держава», прибув в Україну у 2018 році, використовуючи підроблені документи, в травні 2021 року був засуджений Деснянським районним судом м. Києва за статтею 263 КК України до 4 років позбавлення волі. В жовтні 2022 року відповідача етаповано до колонії №119 для відбування покарання до 01.09.2023 року. В серпні 2023 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області відносно відповідача застосовано екстрадиційний арешт, термін якого сплинув 13.09.2023 року. Видача (екстрадиція) відповідача до країни громадянської належності не реалізована у зв`язку із припиненням будь-якої співпраці з органами державної влади російської федерації.

Водночас, з огляду на те, що відповідачем порушено законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а також на наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, ухилятиметься від виконання цього рішення, міграційна служба у позові наполягає на застосуванні відносно відповідача заходу затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Суд затримав громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, на строк, необхідний для проведення процедури видворення, однак не більше ніж на шість місяців, починаючи відрахування вказаного строку з дати фактичного затримання, тобто з 13 вересня 2023 року.

З огляду на відсутність у іноземця документів, що дають право виїзду за межі України, а також на ту обставину, що іноземець попередньо був засуджений за скоєння на території України злочину, є членом терористичної організації, перебуває у міжнародному розшуку за скоєння злочинів, пов`язаних з тероризмом, суд першої інстанції, затримуючи іноземця з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців, дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

В апеляційній скарзі громадянин ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням статтей 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статті 289 КАС України і помилково залишено поза увагою наявність обставин для відмови у видачі (екстрадиції) відповідача, оскільки останній є особою, що потребує додаткового захисту внаслідок загрози його життю, безпеці та свободі в країні походження та через побоювання застосування відносно нього тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження, порушення прав людини, і він не може і не бажає повертатись до країни громадянської належності внаслідок зазначених побоювань.

Апелянт просить враховувати, що у зв`язку із зазначеними обставинами стосовно відповідача судом неодноразово задовольнялись клопотання про застосування відносно нього заходів безпеки і на даний час міграційною службою здійснюється оформлення документів відповідача для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

У відзиві на апеляційну скаргу Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, в ході реалізації заходів з усунення передумов та запобігання загрозам, які становлять діяльність членів та прихильників міжнародних терористичних організацій, Департаментом захисту національної державності виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за даними іноземних спецслужб є членом осередку міжнародної терористичної організації «Ісламська держава».

Згідно інформації СБУ, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримувався правоохоронними органами Турецької Республіки за терористичну діяльність, був засуджений, але звільнений умовно-достроково.

В травні 2018 року громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їхав в Україну, використовуючи підроблені документи на установчі дані громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року по справі №754/3932/20 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 263 КК України та йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Також, 03.03.2021 року Офісом Генерального прокурора у справі про екстрадицію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято рішення про його видачу до російської федерації з відстрочкою виконання рішення після відбуття покарання на території України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , етаповано до колонії №119 (Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка) для відбування покарання до 01.09.2023 року.

31.08.2023 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано екстрадиційний арешт, термін якого сплинув 13.09.2023 року.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, введенням на всій території України воєнного стану, припиненням будь-якої співпраці з органами державної влади російської федерації з 24.02.2022 року по теперішній час Офісом Генерального прокурора видача осіб (екстрадиція) до вказаної країни припинена.

13.09.2023 року Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області у відношенні громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол №МКМ 000408 про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 203 КУпАП, застосувавши захід затримання до 72 годин для з`ясування причин та умов обставин правопорушення.

13.09.2023 року Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, з огляду на те, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в Україні з порушенням міграційного законодавства, становить загрозу інтересам національної безпеки або охорони громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, прийнято рішення про примусове видворення іноземця до країни походження або до третьої країни.

13.09.2023 року Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, з огляду на відсутність у громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яких документів для перетину державного кордону України у напрямку виїзду, відсутність сімейних та родинних зв`язків на території України та постійного місця проживання, прийнято рішення про поміщення іноземця у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення примусового видворення.

З огляду на перебування відповідача на території України за відсутністю законних підстав, відсутність у іноземця документів, що дають право виїзду за межі України, а також на ту обставину, що іноземець створює загрозу національній безпеці України та громадянам України і його дії можуть перешкоджати примусовому видворенню за межі території України, міграційна служба зазначає про наявність обставин для затримання іноземця з метою забезпечення його примусового видворення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Частиною 1 статті 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Згідно із частиною 11 вказаної статті КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Ключовим у вирішенні питання про застосування таких заходів є наявність обставин: рішення компетентного органу про примусове видворення іноземця, наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення; існування ризику втечі іноземця, а так само у разі відсутності в іноземця, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України.

Правильно аналізуючи наведені норми законодавства, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідач перебуває на території України за відсутності законних (правових) підстав, в останнього відсутній документ, що дає право на виїзд з України.

Нелегальне прибуття іноземця в Україну та на підставі підроблених документів, причетність іноземця до терористичної діяльності та неодноразове засудження і понесення відповідного кримінального покарання, а так само перебування іноземця у розшуку країни, в якій вчинено кримінальне правопорушення, свідчить про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, ухилятиметься від виконання цього рішення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення і про імовірність ризику його втечі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані обставини належним чином обґрунтовано позивачем, підтверджено достатніми матеріалами та свідчать про необхідність затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення на шість місяців, як це передбачено частиною 11 статті 289 КАС України.

Доводи апелянта про ініціювання звернення за наданням статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту не мають правового значення при вирішенні питання про його затримання з метою забезпечення примусового видворення, оскільки за правилами статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI іноземець має перебувати у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до прийняття остаточного рішення за його заявою про захист (притулок) в Україні.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 20.10.2023 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв