Справа № 640/38729/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2022 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% до 70 % від сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», без обмеження максимального розміру, починаючи з 01.01.2018 по 14.09.2021 з врахуванням проведених раніше виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови ОСОБА_1 , перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Служби безпеки України від 10.11.2021 №21/3/2-9/878-1044, без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Служби безпеки України від 10.11.2021 №21/3/2-9/878-1044, без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15.09.2021 р. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності на підставі довідки Служби безпеки України від 10.11.2021 №21/3/2-9/878-1044 без обмеження її максимального розміру, починаючи з 15.09.2021.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2022 набрало законної сили.

22.05.2023 представником позивача до Київського окружного адміністративного суду було подано заяву, в якій він просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2022 шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подати до суду звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2022 у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду; у разі невиконання рішення суду або не надання звіту про його виконання накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину - на користь позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Відповідно до ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Проаналізувавши матеріали апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення, з урахуванням частини другої статті 12 КАС України, а також беручи до уваги, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, КАС України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (зокрема, пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «одним з основоположних принципів демократичного суспільства є принцип верховенства права, пряме посилання на який міститься у преамбулі Конвенції. Із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури» (пункт 55).

Отже, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Колегія суддів зазначає, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18 та від 11.06.2020 у справі №640/13988/19.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 зазначив, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому слід зазначити, що згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В даному випадку до клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду представником позивача долучено лист ГУ ПФУ, в якому зазначено, що у листопаді 2022 року управлінням на виконання рішення суду від 25.07.2022 проведено перерахунок пенсії позивача у межах резолютивної частини в розмірі 90% від суми грошового забезпечення на підставі довідки СБУ від 10.11.2021 №21/3/2-9/878-1044, без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, та встановлено для щомісячної виплати визначений судом розмір пенсії ОСОБА_1 в сумі 38916,13 грн. Також зазначено, що оскільки рішенням суду не покладено зобов`язань щодо виплати пенсії без обмежень максимального розміру в подальшому в разі проведення перерахунків пенсії, зокрема, у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та за рішенням Уряду, тому розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.03.2022 після проведеного перерахунку за рішенням Уряду здійснюється в сумі 38916,13 грн.

Суд першої інстанції правильно зазначив про відсутність підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду у цій справі, оскільки фактично останнім вчиняються та вже вчинені дії, спрямовані на його виконання.

У апеляційній скарзі представник позивача зазначив, що відповідач протиправно не здійснює позивачу виплату пенсії без обмеження максимального розміру. На його переконання за відсутності судового контролю у справі позивач позбавлений частини своєї власності в розмірі 10% від грошового забезпечення.

Тобто на переконання представника позивача при виконанні судового рішення в цій справі відповідач порушив право позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром, застосувавши таке обмеження вже за інший період.

Колегія суддів зазначає, що зазначені обставини виключають правові підстави для застосування судом заходів судового контролю, передбачених статтею 382 КАС України, у порядку якої позивач звернувся до суду з цією заявою, проте вказують на наявність у позивача права звернутися до суду першої інстанції із заявою про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду в цій справі, у порядку ст. 383 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що за умови не встановлення судового контролю, рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, оскільки у суду відсутні фактичні та правові підстави для реалізації свого диспозитивного права покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких