Справа № 140/1856/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/1856/23 пров. № А/857/10610/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року (суддя Димарчук Т.М., ухвалене в м. Луцьку) у справі № 140/1856/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 05.01.2023 №99 щодо відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII з дати звернення (05.01.2023) з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2023 №03 та від 05.01.2023 №04, виданих Маневицькою районною радою.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач- ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зокрема, зазначає, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, який набув чинності 1 травня 2016 року передбачено, що за наявно сті у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії як державному службовцю. Відтак, вважає, що право на пенсію одержують особи відповідно до п. 10, 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» (старим законом) не призначалась, чи вони вже реалізували своє право на пенсію як державні службовці, як то стверджує у своєму рішенні суд.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України з 25.06.2009 як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ ), та пенсію за віком відповідно до цього закону позивач отримував до 01.03 2022.

Як вбачається, з матеріалів справи з 01.03.2022 ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком відповідно до норм Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 05.01.2023 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії пенсію за віком по Закону № 889-VIII долучивши довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2023 №03 та від 05.01.2023 №04, виданих Маневицькою районною радою, та ГУ ПФУ у Вінницькій області (яке розглянуло заяву позивача за принципом екстериторіальності) прийняло рішення №99 від 05.10.2023 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії.

Дане рішення пенсійного органу мотивоване тим, що за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 була призначена і виплачувалася пенсія за віком згідно з Законом №3723 по 28.02.2019. З 01.03.2019 ОСОБА_1 відповідно до пункту 4-7 Закону №1058 було автоматично переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір пенсії розрахований за нормами Закону №1058 більший. Відтак, за наявності факту призначення та виплати пенсії згідно з Законом №3723, пенсія згідно Закону №889 не призначається. У зв`язку із наведеним, відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Не погоджуючись із таким рішенням та діями відповідачів щодо не зарахування певних періодів роботи позивача та відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся в суд із цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

01.01.2015 набрав чинності Закон України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 № 76-VIII (далі Закон № 76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 делегував Уряду.

Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям були визначені постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» (далі Постанова № 865), зокрема у пунктах 4 та 5, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова № 1013), якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015, пункт 4 Постанови № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Таким чином, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова № 1013 не містить.

Відтак суд першої інстанції вірно зазначив, що з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

Слід зазначити, що 01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII, у зв`язку з чим положення Закону №3723-ХІІ частково втратили чинність, у тому числі норми статті 37-1.

Разом з тим, статтею 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Тому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підстави для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відсутні, оскільки законодавство не регламентує ані права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку ( відповідає висновку який викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 555/2183/16-а, від 26.02.2020 у справі № 508/808/16-а, від 28.10.2020 у справі № 826/16182/18, від 22.04.2021 у справі № 712/10182/17, від 03.11.2021 у справі № 373/2149/16-а).

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з судом першої інтсанції, що оскільки чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2023 №03 та від 05.01.2023 №04, виданих Маневицькою районною радою із одночасним переведенням її з пенсії за віком за Законом № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII.

Щодо посилання апелянта на пункти 10, 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII колегія суддів зазначає, що відповідно до пунктів 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу»(Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що приписи пунктів 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII на спірні у цій справі правовідносини не поширюються, позаяк позивачу уже була призначена пенсія з 25.06.2009, відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, з 01.03.2019 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, тоді як пунктами 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII регулюються виключно питання призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ для осіб, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають необхідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, а не питання переведення з одного виду пенсії на інший чи перерахунку пенсій колишніх державних службовців.

Тобто, позивач уже реалізував своє право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом №889-VIII, а тому не належить до кола осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону № 3723-ХІІ за певних умов після 01.05.2016.

Також слід зазначити, відповідно до пункту 13 розділу XV Прикінцеві положення № 1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, за бажанням позивача йому може бути поновлена виплата пенсії державного службовця, проте, у розмірі, який було встановлено до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Однак, враховуючи, що позивач просив перевести його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 саме з урахуванням нових довідок, то відмова пенсійного органу є правомірною.

Також слід зазначити, що довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2023 №03 та від 05.01.2023 №04 видані Маневицькою районною радою за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 (далі Постанова № 1-3).

Разом з тим, вказані довідки не створюють правових підстав для перерахунку пенсії позивача із одночасним переведенням на пенсію за Законом № 889-VIII, оскільки довідки за зазначеною формою, згідно із пунктом 1 Постанови № 1-3, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, у той час як позивачу уже була з 25.06.2009 призначена пенсія відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, а з 01.03.2019 по цей час позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до змісту довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2023 №03 та від 05.01.2023 №04, останні видані Маневицькою районною радою за посадою голови районної ради за грудень 2022 року станом на січень 2023 року. При цьому у довідках зазначено, що на всі види оплати праці, що включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим суд першої інстанції вірно зауважив, що відповідно до записів трудової книжки №0532080 від 18.02.1980 позивача звільнено з посади голови Маневицької районної ради ще 22.02.2014, тому застосування розрахунку пенсії державного службовця зі складових заробітної плати, з яких позивач не сплачував страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування, суперечитиме нормам частини першої статті 37 Закону України №3723-ХІІ.

Також суд першої інстанції вірно відхилив посилання позивача на рішення Верховного Суду у справі №340/4184/21 від 27.01.2023, оскільки фактичні обставини у справі, що розглядається та у справі, на яку посилається позивач суттєво відрізняються і не дають підстав стверджувати про їх однаковість, аналогічний, тотожний характер. Зокрема, у справі №340/4184/21 позивач- особа 1 був інвалідом ІІ групи, а спір стосувався переведення його з пенсії по інвалідності за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», тобто мало місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом вперше (на відміну від даної справи).

Враховуючи все вищевикладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в ГУ ПФУ у Вінницькій області не було фактичних та правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2023 №03 та від 05.01.2023 №04, виданих Маневицькою районною радою із одночасним переведенням з пенсії за віком за Законом № 1058-IV на пенсію за віком за Законом № 889-VIII, а відтак оскаржуване рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 05.01.2023 №99 про відмову у перерахунку пенсії є правомірними та скасуванню не підлягає.

Як наслідок в задоволенні похідної позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії з підстав, викладених у позовній заяві, вірно відмовлено судом першої інстанції.

Враховуючи все викладене вище апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 140/1856/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга