Справа № 306/797/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 306/797/23 пров. № А/857/12433/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2023 року (головуючий суддя Жиганська Н.М., м. Свалява) у справі № 306/797/23 за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому просив скасувати постанову № 939 від 24.02.2023 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн.

Позов обгрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувану постанову складено відносно ОСОБА_1 , а правильним по-батькові є ОСОБА_2 . Вказує, що його не було повідомлено про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що 26.01.2023 о 10:00 прибув за адресою, зазначеною у повістці, АДРЕСА_1 , однак, через повітряну тривогу не зміг попасти в приміщення другого відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Також звертає увагу, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить даних щодо кваліфікуючої ознаки (стягнення накладено за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП).

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КупАП. Зазначає, що позивач не заперечував, що отримав повістку №287, якою викликався до ІІ відділу Мукачівського РТЦК та СП на 10:00 год. 26.01.2023 для уточнення облікових даних, однак у зазначений день і час позивач не прибув, про що свідчить відсутність запису у "Журналі реєстрації відвідувачів". Щодо належного повідомлення позивача вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 939 від 24.02.2023 зроблено запис щодо доведення до позивача інформації про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Щодо невірного зазначення у протоколі та постанові по батькові позивача зазначив, таке є механічною помилкою виконавця документа. Наголошує, що постанова Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки є законною та складеною відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи вимоги статті 286 та статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, 24.02.2023 начальником Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Пільгуєм Є.В. винесено постанову №939, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн. за порушення ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зі змісту цієї постанови вбачається, що 24.02.2023 о 12:00 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до другого відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, так як він не з`явився 26.01.2023 до другого відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки по повістці №287, яка була вручена йому 19.01.2023.

Позивач, не погоджуючись із оскаржуваною постановою, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками і вважає за необхідне зазначити наступне.

24.02.2022 відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні`в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, в останнє на 90 діб з 05 год. 30 хв. 18.08.2023.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, відповідно до положень ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку тамобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Доводи позивача зводяться до того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення №939 від 24.02.2023 підлягає скасуванню, оскільки така не містить даних щодо кваліфікуючої ознаки.

Апеляційний суд, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, зазначає, що така містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 283 КУпАП, а саме: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову начальник Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 ; дату розгляду справи 24.02.2023; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи - 24.02.2023 о 12:00 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до другого відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, так як він не з`явився 26.01.2023 до другого відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки по повістці №287, яка була вручена йому 19.01.2023; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн. за порушення ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування оскаржуваної постанови, оскільки така відповідає вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП.

Зміст викладеної фабули оскаржуваної постанови відображає диспозицію, викладену частиною другою статті 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності відомостей в оскаржуваній постанові, за яким Законом (статею Закону) його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, позивачем не спростовано факт порушення ним ч. 1 ст 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач не заперечує, що не з`явився за викликом до другого відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки по повістці №287 на 24.02.2023 на 12:00 год.

Оголошення повітряної тривоги в цей момент не підтверджується жодними доказами. Інших поважних причин неявки за повісткою позивачем та його представником не зазначено, доказів в цій частині не надано.

Твердження позивача про те, що його не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який мав відбутись 24.02.2023 на 12:00 год, суд не бере до уваги, так як протокол про адміністративне правопорушення № 939 від 24.02.2023 був складений у присутності позивача, з даного протоколу вбачається, що розгляд справи відбудеться 24.02.2023. Від підпису та пояснень позивач відмовився в присутності свідків, про що зроблено відповідний запис у протоколі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а, відтак, помилковість висновку суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП України, винесена на підставі та в межах повноважень наданих відповідачу, за наявністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 286, 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2023 року у справі № 306/797/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар