Справа № 360/1261/23
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду

19 жовтня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/1261/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання примусових рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання примусових рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 21 вересня 2023 року у виконавчому провадженні № 72600834.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд встановив, що ця справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VIII).

Суд звертає увагу, що вимоги означеної статті спрямовані на виокремлення критеріїв визначення юрисдикції судів щодо розгляду справ, пов`язаних із оскарженням рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Проте Закон № 1404-VIII не визначає юрисдикцію адміністративних судів щодо розгляду справ цієї категорії.

Відповідно до статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Адміністративний суд це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ (пункт 3 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зі змісту положень статті 20 КАС України, яка регламентує питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, вбачається, що ця справа належить до предметної підсудності окружного адміністративного суду.

Частиною першою статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, вказаною правовою нормою передбачено альтернативну територіальну підсудність справи за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Водночас, місцезнаходженням позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області є адреса: вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, 14005.

Місцезнаходженням відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання примусових рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є адреса: просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000.

Оскільки сторони (позивач та відповідач) в установленому законом порядку не зареєстровані на території Луганської області, відповідно, ця справа не підсудна Луганському окружному адміністративному суду.

Отже, з урахуванням вимог частини першої статті 25 КАС України, означена справа підлягає розгляду окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Чернігів.

Таким чином, судом установлено, що на теперішній час вказана адміністративна справа територіально підсудна Чернігівському окружному адміністративному суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Однак згідно із пунктом 1 частини третьої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно із якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Zand проти Австрії» зазначив, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (пункти 24-25 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України»).

Правила передачі справ з одного суду до іншого суду визначають норми статті 29 КАС України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про передачу справи № 360/1261/23 на розгляд Чернігівському окружному адміністративному суду, оскільки позовна заява подана з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Керуючись статтями 3, 25, 29, 30, 241-243, 248, 256, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу № 360/1261/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання примусових рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу передати на розгляд Чернігівському окружному адміністративному суду (вул. Київська, 23, м. Чернігів, 14005).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.В. Кисіль