Справа № 400/4332/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/4332/23

Головуючий в І інстанції: Бульба Н.О.

Дата та місце ухвалення рішення: 28.06.2023 р.

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 17.03.2023 року № 170 «Про застосування до працівників УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14.04.2023 року за № 425 о/с «По особовому складу» щодо звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (№ 0174402), поліцейського роти № 1 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції зі служби в поліції;

- поновити з 14.04.2023 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу роти № 1 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки службового розслідування не ґрунтуються на перевірених фактах, відповідач протиправно застосував до позивача такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення. Крім того, відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів про звільнення не взяв до уваги ті обставини, що позивач протягом проходження служби не порушував Присягу, сумлінно виконував покладені на нього обов`язки.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи та безпідставно погодився із висновком дисциплінарної комісії, оскільки дисциплінарною комісією не вжито заходів щодо об`єктивного та оперативного встановлення обставин, які б доводили вину позивача, оскільки саме проведення службового розслідування в частині, що стосується позивача, було поверховим та неповним, а прийняті висновки та накази не можна вважати обґрунтованими та такими, що прийняті з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Апелянт також звертає увагу, що застосування до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення є необґрунтованим, оскільки позивач сумлінно виконував свої функціональні обов`язки, не допускав порушень, завжди позитивно характеризувався, не мав жодних скарг з боку громадян. При цьому, зазначає правові висновки Верховного Суду по справі № 560/8721/22 від 17.04.2023 року, а саме «на момент проведення службового розслідування у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, тому обраний вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є незаконним, непропорційним та необґрунтованим, та таким, що обраний з порушенням положень статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України «Особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану».

На думку скаржника, службове розслідування було проведено не з метою з`ясування фактичних обставин, а виключно з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Крім цього, апелянт вважає безпідставним посилання судом першої інстанції на відеозаписи з портативних відеореєстраторів за № 474694 та № 470513, на яких нібито зафіксовано привласнення позивачем пістолета та огляд речей затриманого, оскільки матеріали справи такі докази не містять. До того ж, на думку скаржника, існування відеозаписів під час огляду речей затриманого спростовує наявність протиправного умислу у позивача, в іншому випадку портативний відеореєстратор був би вимкнутий.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 року, у зв`язку з витребуванням від сторін по справі додаткових доказів для всебічного та повного з`ясування всіх обставин у справі, провадження у справі № 400/4332/23 було зупинено до отримання витребуваних доказів.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду сторонами були подані до суду витребуванні докази, а тому, на підставі ч.1 ст.237 КАС України провадження у даній справі підлягає поновленню.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , 1987 року народження, у період з 04.09.2017 року по 14.04.2023 року проходив службу в Національній поліції України.

05.01.2023 року інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП старшим лейтенантом поліції Лободою А.В. на ім`я начальника ВП № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції Андрія Коротченка складено рапорт, яким докладено, що 05.01.2023 року приблизно о 12 год. 00 хв. у складі екіпажу «Корвет 511» за адресою: Миколаївська обл., Новоодеський р-н, м. Нова Одеса, вул. Центральна 191/1, було зупинено громадянина ОСОБА_2 за порушення правил дорожнього руху, а саме п. 4.7 ПДР. При спілкуванні з ОСОБА_2 , останній почав нервувати, та на запитання чи має він речовини заборонені в обліку, повідомив, що має, та почав показувати речовини білого кольору синтетичного походження та речовину зеленого кольору рослинного походження. На місце було викликано СОГ ВП № 6 МРУП.

19.01.2023 року до УПП в Миколаївській області ДПП надійшла скарга на неправомірні дії працівників патрульної поліції за № Г-34 від адвоката Гриненко Т.В., яка представляла інтереси ОСОБА_2 , в якому зазначалось про неправомірні дії поліцейських УПП в Миколаївській області ДПП, які 05.01.2023 року близько 12.00 стосовно ОСОБА_3 винесли постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі постанова), серії БАБ № 019929, за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 127 КУпАП, за адресою: біля перехрестя вул. Соборна та вул. Центральна, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область. При цьому поліцейські, за словами адвоката, перевищили свої службові повноваження, порушили порядок розгляду справи та неналежним чином провели поверхневу перевірку. Також вона зазначила, що відеозапис на портативні відеореєстратори поліцейські здійснювали не безперервно, що унеможливило об`єктивне встановлення всіх обставин події. Крім того, адвокат вказала, що у речах ОСОБА_3 до обшуку працівниками УПП в Миколаївській області ДПП був стартовий пістолет, який потім зник до приїзду на місце слідчо-оперативної групи (далі СОГ).

01.02.2023 року начальник УПП в Миколаївській області ДПП подав на ім`я начальника ДПП доповідну записку «Про виявлення порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Миколаївській області ДПП та призначення службового розслідування», відповідно до якої з посиланням на вищевказану заяву адвоката ОСОБА_4 за № Г-34 від 19.01.2023 року, яка представляла інтереси ОСОБА_2 , просив призначити службове розслідування у формі письмового провадження з метою встановлення причин та обставин можливих порушень.

02.02.2023 року ДПП виданий наказ № 265 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», відповідно до якого з метою встановлення своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування усіх причин та обставин порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП капралом поліції ОСОБА_5 та інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у порушенні порядку розгляду адміністративної справи 05.01.2023 року стосовно ОСОБА_2 , неналежного проведення поверхневої перевірки, що призвело до втрати його особистих речей, а саме предмета схожого на стартовий пістолет, про що стало відомо під час розгляду звернення адвоката ОСОБА_4 за № Г-34 від 19.01.2023 року, яка представляла інтереси останнього, наказано:

- призначити службове розслідування у формі письмового провадження;

- створено дисциплінарну комісію;

- на період проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП капрала поліції ОСОБА_5 та інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , наказано вилучити у них службові посвідчення, спеціальні жетони, табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби;

- та інше.

16.02.2023 року Дисциплінарною комісією складено Висновок службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП капралом поліції ОСОБА_5 та інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у порушенні порядку розгляду адміністративної справи 05.01.2023 року стосовно ОСОБА_2 , неналежного проведення поверхневої перевірки, що призвело до втрати його особистих речей, а саме предмета схожого на стартовий пістолет, про що стало відомо під час розгляду звернення адвоката ОСОБА_4 за № Г-34 від 19.01.2023 року, яка представляла інтереси останнього, якій 16.02.2023 затверджений начальником ДПП ОСОБА_6 .

Відповідно до вказаного Висновку службового розслідування Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування вважати такими що знайшли своє підтвердження та вважала необхідним застосувати до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної та ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 6, 7 та 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, п. 5 розділу II, пп. 2 п. 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, абз. 2 і 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179, пп. 6 п. 2.1 розділу II, пп. 1, 6, 10 та 11 п. 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом ДПП від 18.03.2018 року № 4321, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту.

На підставі Висновку службового розслідування, 17.03.2023 року начальником Департаменту патрульної поліції прийнято Наказ № 170 «Про застосування до працівників УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення», пунктом 2 якого до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 17.02.2023 року за № 357 «Про допуск до виконання службових обов`язків працівника УПП в Миколаївської області ДПП» наказано допустити до виконання службових обов`язків за займаною посадою інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП капрала поліції ОСОБА_5 та інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 ..

Наказом Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 14.04.2023 року № 425о/с, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції з 14 квітня 2023 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0174402) інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Миколаївської області.

Вважаючи протиправними оскаржувані накази про його звільнення, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відповідачем за результатами службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, відповідно при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом. Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних якостей поліцейських, порушення ним Присяги поліцейського.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 України «Про Національну поліцію»).

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію»).

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 року № 2337-VII (далі Дисциплінарний статут).

Як вбачається з ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з посади.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Наведені правові норми дають підстави для висновку, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 (далі Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 893 зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктами 1-3 розділу V Порядку № 893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 розділу V Порядку № 893 визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктами 1, 2 та 7 Розділу VІ Порядку № 893 передбачено, що зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії. У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

Верховний Суд у своїй практиці (постанові від 02.12.2020 року по справі № 420/5368/18, від 30.07.2020 року по справі № 802/1767/17-а та від 20.10.2020 року по справі № 340/1502/19) у справах щодо притягнення працівників органів поліції до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення неодноразово зазначав: «питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення».

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 17.11.2022 року по справі № 480/9492/20 зазначив: «надаючи правову оцінку правильності й обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то суди повинні фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням».

Отже, в аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях.

Така ж правова позиція Верховного Суду у постанові від 09.02.2022 року по справі № 160/12290/20 та від 21.07.2022 року по справі № 160/11795/20.

Надаючи правову оцінку правильності й обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності апеляційний суд враховує наступне.

Колегією суддів встановлено, що підставою для проведення службового розслідування, призначеного наказом ДПП № 265 від 02.02.2023 року, послугувала доповідна записка начальника УПП в Миколаївській області ДПП від 01.02.2023 року щодо можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Миколаївській області ДПП

Як видно зі змісту даної доповідної записки, 19.01.2023 року до УПП в Миколаївській області ДПП надійшла скарга на неправомірні дії працівників патрульної поліції за № Г-34 від адвоката Гриненко Т.В., яка представляла інтереси ОСОБА_2 , в якому зазначалось про неправомірні дії поліцейських УПП в Миколаївській області ДПП, які 05.01.2023 року близько 12.00 стосовно ОСОБА_3 винесли постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі постанова), серії БАБ № 019929, за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 127 КУпАП, за адресою: біля перехрестя вул. Соборна та вул. Центральна, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область. При цьому поліцейські, за словами адвоката, перевищили свої службові повноваження, порушили порядок розгляду справи та неналежним чином провели поверхневу перевірку. Також вона зазначила, що відеозапис на портативні відеореєстратори поліцейські здійснювали не безперервно, що унеможливило об`єктивне встановлення всіх обставин події. Крім того, адвокат вказала, що у речах ОСОБА_3 до обшуку працівниками УПП в Миколаївській області ДПП був стартовий пістолет, який потім зник до приїзду на місце СОГ.

Як вбачається з матеріалів прави, дійсно 19.01.2023 року до УПП в Миколаївській області ДПП надійшла скарга на неправомірні дії працівників патрульної поліції за № Г-34 від адвоката ОСОБА_4 , яка представляла інтереси ОСОБА_2 , в якій адвокат скаржилася на працівників УПП у складі екіпажу «Корвет 511» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та капрала поліції ОСОБА_5 через зловживання ними своїм службовим становищем, порушення своїх повноважень, незаконне затримання ОСОБА_2 , незаконне вимагання пред`явлення документів, безпідставне проведення особистого огляду ОСОБА_2 та речей без складання окремого протоколу та не зазначивши про це в протоколі про адміністративне правопорушення, ігнорування на прохання допомоги, не надавання зателефонувати батькові, застосовування погроз тощо.

Тобто, враховуючи те, що службове розслідування було призначено за фактом подій, які описані у скарзі адвоката ОСОБА_4 , воно мало б стосуватись описаних нею обставин щодо зловживання своїм службовим становищем відповідними поліцейськими, порушення ними своїх повноважень, незаконного затримання ОСОБА_2 , незаконного вимагання пред`явлення документів, безпідставного проведення особистого огляду ОСОБА_2 та речей без складання окремого протоколу та не зазначення про це в протоколі про адміністративне правопорушення, ігнорування на прохання допомоги, не надавання зателефонувати батькові, застосовування погроз.

Проте, в даному випадку призначене службове розслідування стосувалось питання щодо неналежного проведення працівниками поліції поверхневої перевірки, що призвело до втрати особистих речей ОСОБА_2 , а саме предмета схожого на стартовий пістолет, хоча, як вбачається зі скарги адвоката ОСОБА_4 , остання не вказувала про втрату предмета схожого на стартовий пістолет, а лише зазначено про те, що предмет схожий на стартовий пістолет було відібрано у ОСОБА_2 до службового автомобіля та після приїзду групи СОГ ВП № 6 МРУП предмет було повернуто слідчому для його огляду.

Тобто, колегією суддів встановлено, що службове розслідування було розпочато відносно події, яка не мала місце, а саме в частині втрати особистих речей ОСОБА_2 під час поверхневої перевірки.

Більше того, як слідує із наказу № 170 від 17.03.2023 року «Про застосування до працівників УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення», підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції слугували наступні обставини, що були встановлені службовим розслідуванням, а саме:

« 05.01.2023 року близько 12.00 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та капрал поліції ОСОБА_5 зупинили, здійснили розгляд справи та винесли стосовно ОСОБА_2 постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 019929, за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 127 КУпАП. При цьому, поліцейські неналежно провели поверхневу перевірку ОСОБА_2 , а старший лейтенант поліції ОСОБА_1 привласнив його особисті речі, а саме предмет, схожий на стартовий Водночас старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та капрал поліції ОСОБА_5 не здійснювали безперервну відеофіксацію за допомогою портативних відеореєстраторів під час несення служби. Такі дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та капрала поліції ОСОБА_5 указують на їх особисту недисциплінованість та безвідповідальне ставлення до обов`язку дотримуватись вимог законодавства України, наказів Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції, посадових інструкцій та дискредитують звання поліцейського, негативно пливають на рівень авторитету, створення позитивного іміджу Національної поліції, а також є проявом негідної поведінки, яка не відповідає високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам стража правопорядку.».

Тобто, із наведеного слідує, що за наслідком проведеного службового розслідування, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 фактично притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції у зв`язку з привласненням предмету, схожого на стартовий пістолет.

В той же час, колегія суддів зазначає, що службове розслідування в даному випадку проводилося саме з метою підтвердження або спростування тих фактів, про які йдеться у скарзі адвоката Гриненко Т.В. та які стосувались обставин щодо зловживання поліцейськими своїм службовим становищем, порушення ними своїх повноважень, незаконного затримання ОСОБА_2 , незаконного вимагання пред`явлення документів, безпідставного проведення особистого огляду ОСОБА_2 та речей без складання окремого протоколу та не зазначення про це в протоколі про адміністративне правопорушення, ігнорування на прохання допомоги, не надавання зателефонувати батькові, застосовування погроз.

Крім того, колегія суддів не може погодитись із висновком Дисциплінарної комісії, зазначеного у Висновку службового розслідування, щодо привласнення пістолету ОСОБА_1 , який належав ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Привласнення це протиправне і безоплатне вилучення (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, предмет, схожий на стартовий пістолет, було повернуто старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 на наступний день ОСОБА_7 , який є батьком ОСОБА_2 , про що ОСОБА_7 складено відповідно розписку від 06.01.2023 року.

Більш того, факт повернення 06.01.2023 року стартового пістолету батьку ОСОБА_2 та відсутності претензій до працівників патрульної поліції з приводу пістолета, підтверджується заявою адвоката Гриненко Т.В. від 07.02.2023 року, наявної в матеріалах справи.

При цьому, як встановлено колегію суддів, виявлений предмет, схожого на стартовий пістолет, неможливо було повернути власнику ОСОБА_2 саме 05.01.2023 року, оскільки останнього було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Крім того, факт огляду предмету, схожого на стартовий пістолет, працівниками СОГ ВП № 6 Миколаївського РУ ГУНП в Миколаївській області після їх прибуття на місце події, не заперечується сторонами по справі. Після опису та вилучення речей, заборонених у обігу, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 повернуто пістолет, тобто пістолет не було вилучено працівниками СОГ. У зв`язку з чим, стартовий пістолет було повернуто батькові власника на наступний день, поза службою.

За таких обставин, наказ 170 від 17.03.2023 року «Про застосування до працівників УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення», в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не може вважатися правомірним, адже ґрунтується на висновках службового розслідування, яке, як встановлено колегією суддів, було проведене за фактом подій, які не були підставою для його призначення.

На переконання колегії суддів, вина ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку не може вважатися такою, що встановлена у визначеному порядку, а його притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснене на підставі висновку службового розслідування, оформленого з порушенням вимог закону.

Крім цього, варто зазначити, що під час визначення виду стягнення Дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

При цьому, колегії суддів зауважує, що звільнення з органів Національної поліції як вид стягнення є крайнім та найсуворішим заходом дисциплінарного впливу і повинно застосовуватись у виняткових випадках та за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Натомість, у взаємозв`язку з вищенаведеними нормами та обставинами справи, у тому числі зважаючи на різноманітність видів дисциплінарного стягнення, колегії суддів приходить до висновку, що відповідач належним чином не встановив, чи дійсно мали місце події, які слугували підставою для звернення адвоката Гриненко Т.В. із скаргою, в тому числі, на дії ОСОБА_1 , які призвели до негативних наслідків відносно ОСОБА_2 та чи поведінка ОСОБА_1 мала ознаки дисциплінарного проступку, а також не врахував: ступінь його тяжкості; наявність/відсутність шкоди; обставини, за яких сталася подія; обставини, які пом`якшують відповідальність; роботу позивача; при цьому застосувавши до позивача крайню міру дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, що за переконанням суду є необґрунтованим та непропорційним.

Разом з тим, колегії суддів також враховує положення статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, якою встановлено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, зокрема, відповідно до ч. 2 зазначеної статті Статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

Відтак, враховуючи вище викладене, а також те, що на момент проведення службового розслідування у ОСОБА_1 не було діючих дисциплінарних стягнень, обраний вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення є незаконним, непропорційним, необґрунтованим, та таким, що обраний з порушенням положень статті 29 Статуту.

Викладене вище у своїй сукупності свідчить, що висновок службового розслідування безпосередньо відносно позивача є поверхневим та занадто узагальненим, складеним без належного дослідження і обґрунтування обставин, які, по своїй суті, не узгоджуються з зібраними матеріалами службового розслідування.

Відповідачем жодним чином не обґрунтовано застосування відносно позивача заходів дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, який є найсуворішим заходом дисциплінарного стягнення. Водночас, в даному випадку суд позбавлений можливості застосовувати до особи певний вид дисциплінарного стягнення (більш м`який) за наслідком спростування частини виявлених дисциплінарних проступків під час судового розгляду справи, оскільки вибір та застосування видів дисциплінарних стягнень відноситься до виключної (дискреційної) компетенції суб`єкта владних повноважень, під час яких враховується тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 02.05.2019 року (справа № 826/18834/15): «застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.».

Водночас Європейський суд з прав людини у справах Gelenidze v. Georgia, 7 November 2019, аpplication no. 72916/10; Namazov v. Azerbaijan, 30 January 2020, аpplication no. №74354/13 визнав порушення статі 8 Європейської конвенції з прав людини, мотивуючи це рішення тим, що на заявників було накладено суворе покарання, оскільки вони втратили роботу без будь-якої оцінки можливого застосування до нього менш суворого заходу.

При цьому, із висновку службового розслідування та оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вбачається, що суб`єктом призначення не розглядалась можливість застосування до позивача іншого виду дисциплінарного стягнення, не пов`язаного із його звільненням. В той же час, суб`єкт призначення обмежився застосуванням до позивача крайнього і найтяжчого виду дисциплінарного стягнення, не дослідивши в повній мірі всі обставини спірних правовідносин.

За таких обставин, оскільки відповідачем не обґрунтовано правомірність звільнення позивача з посади належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 17.03.2023 року № 170 «Про застосування до працівників УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14.04.2023 року за № 425 о/с «По особовому складу» щодо звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (№ 0174402) зі служби в поліції, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому, варто врахувати, що у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено або на рівнозначній посаді.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 28.02.2018 року по справі № 817/280/16, від 28.02.2019 року по справі № 817/860/16 та від 03.10.2019 року по справі № 826/10460/16.

Оскільки 14.04.2023 року є останнім днем служби позивача, то датою, з якої ОСОБА_1 має бути поновлений на посаді, є саме 15.04.2023 року, а не з 14.04.2023 року, як просив позивач.

За таких обставин, позовні вимоги про поновлення позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню шляхом поновлення з 15.04.2023 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України або на рівнозначній посаді.

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року (далі - Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно п. 9 розділу І Порядку №260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 91 Закону №580, особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час. Тобто згідно з чинним законодавством робочий час поліцейських є ненормованим.

Відповідно до довідки Департаменту патрульної поліції № 1798 від 06.10.2023 р., наданої відповідачем на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 р., середньомісячний розмір заробітної плати складає 21015 грн., а середньоденний розмір складає 712 грн.37 коп.

Кількість днів вимушеного прогулу за період з 15.04.2023 року по 18.10.2023 року (включно) складає 187 календарних днів (квітень 2023 року - 16 к.д.; травень 2023 року - 31 к.д.; червень 2023 року -30 к.д.; липень 2023 року - 31 к.д.; серпень 2023 року - 31 к.д.; вересень 2023 року -30 к.д., жовтень - 18 к.д.).

Відтак, загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 15.04.2023 року по 18.10.2023 року, що підлягає виплаті на користь позивача, становить 133213 грн.19 коп. (712,37 грн. х 187 днів).

При цьому, з вказаної суми слід відрахувати податки, збори та інші обов`язкові платежі, які повинні утримуватися із сум доходу поліцейського.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 237, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити провадження у справі № 400/4332/23.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року скасувати.

Постановити нове судове рішенням, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 17.03.2023 року № 170 «Про застосування до працівників УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14.04.2023 року за № 425 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (№ 0174402), інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Поновити з 15.04.2023 року ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України або на рівнозначній посаді.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.04.2023 року по 18.10.2023 року в розмірі 133213 грн.19 коп. (сто тридцять три тисячі двісті тринадцять) гривень 19 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 18.10.2023 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька