Справа № 260/5268/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5268/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, в якому просить: 1) Визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області протиправними щодо відмови у наданні ОСОБА_1 , дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області для ведення особистого селянського господарства, площею 1,00 га.; 2) Визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області протиправними щодо відмови у наданні ОСОБА_1 , дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області для індивідуального садівництва, площею 0,12 га.; 3) Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 11 вересня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області для ведення особистого селянського господарства, площею 1,00 га.; 4) Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.02.2021 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області для індивідуального садівництва, площею 0,12 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 11.09.2020 р. звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 1,0000 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва. Вказані земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. До вказаних клопотання було додано графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Однак, відповідач наказами від 08 жовтня 2020 року № 533-УБД та № 534-УБД відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою за вказаними заявами. Крім того, 04 лютого 2021 р. позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. Позивач зазначає, що до вказаного клопотання додав графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Однак, відповідач відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, позивач 11 вересня 2020 року звернувся із клопотаннями про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, однак в наданих графічних матеріалах не зазначено бажане місце розташування земельних ділянок. Відтак, на переконання відповідача накази про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою від 08 жовтня № 533-УБД та № 534-УБД прийняті з дотриманням вимог законодавства. Щодо клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 04 лютого 2021 року відповідач зазначає, що таке було подано у невідповідності вимог статті 5 Земельного кодексу України, а саме розташування земельної ділянки, зазначеної в графічних матеріалах суперечить принципу забезпечення раціонального використання та охорони земель, у зв`язку з чим позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відмова відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є необґрунтованою і не містить підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, які передбачені ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач 11 вересня 2020 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту земелустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,1200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель- 01.05), розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради, Мукачівська ОТГ, Мукачівського району, Закарпатської області. В якості додатків до вказаного клопотання позивачем зазначено: викопіювання з кадастрової карти (плану) та інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорту та ідентифікаційного коду; копію посвідчення УБД серії НОМЕР_1 від 23.02.2017 року.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 08 жовтня 2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» № 534- УБД відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва, у зв`язку з невідповідністю клопотання позивача вимогам частини шостої статті 118 Земельного кодексу України (на графічних матеріалах не зазначено бажані місце розташування земельної ділянки).

Також, 11 вересня 2020 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 1,0000 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель 01.03), розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради, Мукачівська ОТГ, Мукачівського району, Закарпатської області. В якості додатків до вказаного клопотання позивачем зазначено: викопіювання з кадастрової карти (плану) та інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорту та ідентифікаційного коду; копію посвідчення УБД серії НОМЕР_1 від 23.02.2017 року.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 08 жовтня 2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» № 533- УБД відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель, що розташовані за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району, Закарпатської області, у зв`язку з невідповідністю клопотання позивача вимогам частини шостої статті 118 Земельного кодексу України (на графічних матеріалах не зазначено бажані місце розташування земельної ділянки).

Крім того, 04 лютого 2021 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області із клопотання про надання дозволу на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,1200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель 01.05), розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради, Мукачівського району, Закарпатської області. В якості додатків до вказаного клопотання позивачем зазначено: викопіювання з кадастрової карти (плану) та інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорту та ідентифікаційного коду; копія посвідчення УБД серії НОМЕР_1 від 23.02.2017 року; копію довідки про безпосередню участь в АТО/ООС № 454/4 від 02.10.2020 року.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 11 березня 2021 року № 350 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва (код цільового призначення згідно з класифікацією видів цільового призначення земель 01.05), у зв`язку з невідповідністю поданого клопотання вимогам статті 5 Земельного Кодексу України (розташування земельної ділянки, зазначеної на графічних матеріалах суперечить принципу забезпечення раціонального використання та охорони земель).

Надаючи оцінку спірним, правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15 (далі Положення № 15, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п. 2 Положення № 15)

Згідно з п. 7 Положення № 15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно п. "б" ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з п. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дана норма кореспондується зі змістом абз. 1 ч.3 ст.123 ЗК України, якою визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З огляду на вказані норми права, суд дійшов висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17 та від 24 квітня 2018 року № 814/1961/17, від 13 листопада 2019 року у справі № 803/1244/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вище зазначених положень ч. 7 ст. 118 ЗК України суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України в разі прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою.

Суд наголошує, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою має бути вмотивованою.

При цьому суд зазначає, що перевірка відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів та нормативно-правовим актам належить до повноважень відповідача, у зв`язку з чим відповідач може прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу, якщо буде виявлено невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів та/або іншим нормативно-правовим актам, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вже встановлено судом, 04 лютого 2021 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області із клопотання про надання дозволу на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,1200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель 01.05), розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради, Мукачівського району, Закарпатської області. В якості додатків до вказаного клопотання позивачем зазначено: викопіювання з кадастрової карти (плану) та інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорту та ідентифікаційного коду; копія посвідчення УБД серії НОМЕР_1 від 23.02.2017 року; копію довідки про безпосередню участь в АТО/ООС № 454/4 від 02.10.2020 року.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 11 березня 2021 року № 350 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва (код цільового призначення згідно з класифікацією видів цільового призначення земель 01.05), у зв`язку з невідповідністю поданого клопотання вимогам статті 5 Земельного Кодексу України (розташування земельної ділянки, зазначеної на графічних матеріалах суперечить принципу забезпечення раціонального використання та охорони земель).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що підстав відмови, які передбачені ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідачем у вищевказаному наказі не наведено.

Суд зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Застосовуючи принцип правової визначеності, як одну із визначальних вимог до рішень суб`єкта владних повноважень, суд переконаний, що рішення про відмову у наданні дозволу позивачеві має бути вмотивованим та містити обґрунтування відмови із наведенням конкретних, а не загальних підстав для цього.

Відтак, суд приходить висновку про протиправність наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 11 березня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» та наявність підстав для його скасування.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач просить, зокрема визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо відмови у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області для індивідуального садівництва площею 0,12 га.

Згідно з ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Оскільки судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 11 березня 2021 року № 350 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва із земель, що розташовані на території Кальницької сільської ради, то суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та з метою належного та ефективного захисту прав позивача визнати протиправним та скасувати вищевказаний наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки відповідачем наказ від 11 березня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» винесений без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених Земельним кодексом України, суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для відновлення прав позивача, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 лютого 2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивача від 11 вересня 2020 року про надання дозволів на розробку проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, 11 вересня 2020 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту земелустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,1200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель- 01.05), розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради, Мукачвська ОТГ, Мукачівського району, Закарпатської області.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 08 жовтня 2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» № 534- УБД відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва, у зв`язку з невідповідністю клопотання позивача вимогам частини шостої статті 118 Земельного кодексу України (на графічних матеріалах не зазначено бажані місце розташування земельної ділянки).

11 вересня 2020 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту земелустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 1,0000 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель 01.03), розташованої за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради, Мукачвська ОТГ, Мукачівського району, Закарпатської області.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 08 жовтня 2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» № 533- УБД відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель, що розташовані за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району, Закарпатської області, у зв`язку з невідповідністю клопотання позивача вимогам частини шостої статті 118 Земельного кодексу України (на графічних матеріалах не зазначено бажані місце розташування земельної ділянки).

Як вже зазначалося судом, згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, до клопотань від 11 вересня 2020 року позивач додав графічні матеріали (ситуаційний план земельної ділянки), однак в даних графічних матеріалах не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про правомірність наказів ГУ Держгеокадастру у Закаратській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 08 жовтня 2020 року № 533-УБД та № 534-УБД з підстав невідповідності клопотань вимогам частини шостої статті 118 Земельного кодексу України.

Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивача від 11 вересня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,1200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 1,0000 із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, то суд зазначає, що вони також не підлягають задоволенню оскільки є похідними від вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо яких суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірності наказу від 11 березня 2021 року № 350 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», відтак наявні підстави для визнання його протиправним та скасування, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 04 лютого 2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,1200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. В той же час, відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,1200 на із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва та орієнтовною площею 1,000 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивача від 11 вересня 2020 року.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (Закарпатська область, Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 11 березня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 лютого 2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,1200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, за межами населеного пункту на території Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, з урахуванням висновків суду.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька