Справа № 947/27726/23
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/186/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 рокуКиївський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М,

за участю сторін:

представника відповідача Ковальчук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 000673 від 11.08.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України № 000673 від 11.08.2023 року та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП закрити.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він має у приватній власності транспортний засіб MAN TGX 18.440 держзнак НОМЕР_2 є вантажним тягачем, та напівпричеп ZREMB N263 держзнак BH3905XG.

30.07.2023р року коли водій - ОСОБА_2 керуючи даним автомобілем, проїхав більше одного км. зону дії габаритно-вагового контролю то проїзжаючи по а/д М-15, Одеса-Рені-Бухарест м. Одеса був зупинений старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Марковським Едуардом Сергійовичем. Інспектор заявив, що водію слід розвернути даний транспортний засіб і прослідувати за ним до зважувального пристрою (ваги) з метою пройти зваження. Інспектор сказав, що зважувальний пристрій (ваги) є стаціонарними (не переносними). На дане незаконне (дивне) прохання водій пояснив інспектору, що даний тягач з причепом не розвернеться ніде якщо змінити маршрут, що затверджений у товаро-транспортній накладній..

Позивач зазначає, що у відповідності до пункту 11.1 Глави 1 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

23.08.2023р. він отримав Укрпоштою конверт в якому містилась постанова про накладення на нього адміністративного стягнення №000673 у вигляді штрафу на суму 51000 грн складена 11.08.2023р. начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Мироновим Костянтином Михайловичем. Дана постанова складена з причини ніби то він винен у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст.. 132-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що відносно ньогоне можна було складати оскаржувану постанову оскільки як тоді і на сьогодні вина водія у відмові (ухиленні) проходити габаритноваговий контроль не доведена. Його вини в цьому взагалі немає, оскільки інспектор, що його зупинив не мав права просити (вимагати) пройти цей контроль, тому, що водій вже не менш як кілометр проїхав від зони габаритновагового контролю. Чинним законодавством не передбачені такі дії інспектора.

Окрім того, позивач вказує на те, що допущено спрощений підхід при розгляді справи. Не викликано водія - ОСОБА_2 як свідка, покази якого мали б позитивно відобразитись на повноті, всебічності і обєктивності зясування обставин справи та подія не була зафіксована, або якщо і була, то про це не зазначено у постанові і як наслідок така імовірна фіксація не може слугувати належним (допустимим) доказом.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 06.09.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, треті особи: Департамент реалізації державної політики з нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті в особі головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень, Київський відділ Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 000673 від 11.08.2023 року. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

25.09.2023 року від представника відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті до канцелярії суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що 30.07.2023 посадовими особами Укртрансбезпеки по вул. Авангарській (біля АЗС SOCAR) зупинено транспортний засіб MAN/ZREHB днх НОМЕР_3 під кермуванням ОСОБА_2 . Посадовими особами Укртрансбезпеки шляхом візуального огляду зупиненого транспортного засобу виявлено ознаки порушення вагових нормативів транспортного засобу.

У зв`язку з чим, водію запропоновано прослідувати до стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю на а/д М-15 Одеса-Рені-Бухарест 12км+125м (праворуч).

Однак, водій транспортного засобу відмовився (відмова від габаритно-вагового контролю - будь-які дії або бездіяльність, в тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, що призвели до ухилення проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю) прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю для проведення зважування транспортного засобу.

Представник відповідача зазначає, що матеріали справи містять акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, фотокопію товарно-транспортної накладної, посвідчення водія та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, фото транспортного засобу та фіксація порушення здійснювалась на портативний відеореєстратор, запис якого було надано до відзиву.

З урахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що доводи позивача є необґрунтованими, відомості, які надані ним, є неправдивими, а оцінка обставин справи, викладена ним у позовній заяві, не впливає на законність та обґрунтованість винесених щодо нього постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

У судове засідання 18.10.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про поважність причин відсутності не повідомив, у позові просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті в судовому засіданні 18.10.2023 року просила відмовити у задоволені позову..

Треті особи Департамент реалізації державної політики з нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті в особі головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень, Київський відділ Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, у судове засідання 12.10.2023 року не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, пояснення на позов не надали.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою №000673 від 11.08.2023 року начальником відділу державного (нагляду) контролю в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Мироновим К.М. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 000 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 30.07.2023 о 23 год. 07хв., на 469 км. водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобільній дорозі М-15 «Одеса-Рені-Бухарест» км 12-125 (праворуч), на транспортному засобі MAN TGX 18.440 держзнак НОМЕР_2 з напівпричепом ZREMB N263 держзнак НОМЕР_4 , та відмовився від проходження габаритно-вагового контролю, в зоні габаритно-вагового контролю, чим порушив вимоги п. 2.4-1 (б) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 3 ст. 132-1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку ухилення або відмови від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення за частиною другою статті 132-1 КУпАП визначено статтею 14-3 КУпАП. Так, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2ст.77КАС України).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 у справі № К-7375/06).

Оскаржувана постанова не містить посилань на жодні докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 ч.3 КУпАП.

Відповідно до 2.4-2 ПДР України у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Пунктом 25 Порядку №879 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Отже, доказом того, що транспортний засіб позивача належить чи не належить до категорії великогабаритних, є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансбезпеки: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

За відсутності у постанові, що оскаржується, посилання на вищезазначені документи, відсутні підстави вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено, у тому числі здійснено із дотриманням відповідної процедури, оскільки акт, складання якого передбачено вказаною нормою, та який є належним доказом, що засвідчує перевищення допустимих габаритів, відсутній, то відповідачем не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП. Контролю

Окрім того, в постанові також відсутнє посилання на відеозапис який було надано представником відповідача до відзиву, а тому суд не приймає вказаний відеозапис в якості доказу правопорушення.

Враховуючи вказане вище, у сукупності, обставини, встановлені в ході розгляду справи, суд вважає, що винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 51000 грн. за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 246, 250, 251, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 000673 від 11.08.2023 року задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України № 000673 від 11.08.2023 року.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 23.10.2023 року.

Суддя Петренко В. С.