Справа № 160/20346/23
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа- підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3050-58 від 12.06.2023 в розмірі 9009,60 (девять тисяч девять) гривень 60 копійок недоїмки зі сплати ЄСВ, та зобов`язати відповідача вчинити певні дії щодо вилучення суми єдиного соціального внеску з картки особистого рахунку платника.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у судовому порядку оскаржив вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3050-58 від 17.05.2019 р. та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 р. у справі № 160/6097/19 її було скасовано. Вказане рішення набрало законної сили 05.02.2020р, проте відповідачем рішення суду не виконано. Більш того, відповідачем протиправно було складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3050-58 від 12.06.2023 в розмірі 9009,60 гривень, яка раніше була в розмірі 9009,66 гривень (за один і теж період з першого по четвертий квартал 2018 р. Таким чином, вимога № Ф-3050-58 від 12.06.2023 підлягає скасуванню, що є підставою для вчинення відповідачем дій щодо коригування показників інтегрованої картки платника задля відображення дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
28.09.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. У своєму відзиві відповідач вказує, що станом на 27.09.2023 в інтегрованій картці платника по коду бюджетної класифікації 71040000 (далі - ІКП) засобами діючого програмного забезпечення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) проведені автоматичні квартальні нарахування, як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю в загальній сумі 9009,66 грн., в тому числі: за І квартал 2018 року (лютий - березень 2018 року) по терміну сплати 19.04.2018 року в сумі 1638,12 грн. (нараховано в автоматичному режимі засобами ІТС «Податковий блок»), як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю; за II квартал 2018 року по терміну сплати 19.07.2018 року в сумі 2457,18 грн. (нараховано в автоматичному режимі засобами ІТС «Податковий блок»), як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю; за III квартал 2018 року по терміну сплати 19.10.2019 року в сумі 2457,18 грн. (нараховано в автоматичному режимі засобами ІТС «Податковий блок»), як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю; за IV квартал 2018 року по терміну сплати 21.01.2019 року в сумі 2457,18 грн. (нараховано в автоматичному режимі засобами ІТС «Податковий блок»), як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), перебуває на обліку в Нікопольській ДШ ГУ ДПС у Дніпропетровській області, як фізична особа - підприємець з 12.03.2008 року. Підприємницьку діяльність здійснює на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку III групи) та відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464 є платником єдиного внеску.
Згідно даних в ІТС «Податковий блок», ОСОБА_1 має позначку «ФО Пенсіонер за віком» з 03.06.2014 року.
З 02.02.2018 року перебуває на податковому обліку в Нікопольській ДШ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю та відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону №2464 є платником єдиного внеску.
Відповідачем 17.05.2019 року винесено вимогу №Ф-3050-58, станом на 31.01.2019, згідно якої за позивачем рахувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 9009,66 грн. за 2018 рік.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 р. по справі № 160/6097/19 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу задоволено, а саме визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управляння ДФС у Дніпропетровській області від 17.05.2019 № Ф-3050-58.). Вказане рішення набрало законної сили 05 лютого 2020 року.

12.06.2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ф-3050-58 на загальну суму 9009,60, за 2018 рік.

Не погодившись з вимогою відповідача, щодо винесення податкової вимоги, позивач оскаржив її у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. (ч. 1 ст. 68 Конституції України).

Відповідно до п.п 14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Підпункт 14.1.195 п. 14.1 ст. 14 ПК України дає визначення поняттю «працівник» - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Пунктами 3 і 10 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI надано визначення поняттям: застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI встановлено, що до платників єдиного внеску віднесено фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Як вбачається з матеріалів справи, що відповідачем була винесена податкова вимога від 12.06.2023 р. № Ф-3050-58 на загальну суму 9009,60 грн, якою було нараховано єдиний соціальний внесок за 4 квартали 2018 року, тобто за період, за який вже була винесена вимога № Ф-3050-58 від 17.05.2019 року, яка скасована у судовому порядку по справі № 160/609719.

Таким чином, нарахована відповідачем сума єдиного внеску за 4 квартали 2018 року у вимозі від 12.06.2023 р. № Ф-3050-58 на загальну суму - 9009,60 грн. є протиправно, оскільки таке встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ст. 78 КАС України вказані обставини не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та протиправність вимоги від 12.06.2023 р. № Ф-3050-58.

В частині вимог про зобов`язання відповідача суд зазначає таке.

Відповідно до ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до ст. 74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (абз.1 п.74.1 ст.74 ПК України).

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (п. 74.3 ст.74 ПК України).

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 березня 2021 № 321/35943).

За визначеннями в пункті 2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5, інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу;

оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення облікових показників в ІКП, який ґрунтується на принципах бухгалтерського обліку;

облікові показники - показники в ІКП, які породжуються у процесі перетворення у підсистемах інформаційної системи первинних показників;

облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників;

первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування платежів, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи;

первинні документи - документи, що складені платниками та/або податковими органами, отримані від інших органів влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення податкового органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація Казначейства про надходження податків і зборів та єдиного внеску тощо).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ зазначеного Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Згідно з п.4-5 розділу І Порядку відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Згідно пп.1 п.2 підрозділу 1 «Визначення первинних показників документів податкових органів, відображених в інформаційній системі, які підлягають перенесенню до ІКП» Розділу VI Порядку визначення первинних показників щодо сум погашення податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску: первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є: рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили.

Відповідно до пункту 6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

У разі скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 826/9288/18, від 19 лютого 2019 року у справі №825/999/17, від 26 лютого 2019 року у справі №805/4374/15-а і враховується судом при розгляді цієї справи згідно з ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, враховуючи безпідставність визначення в вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 12.06.2023 р. № Ф-3050-58, єдиного внеску як заборгованості позивача, яка визнана судом протиправною, суд приходить до про наявність підстав для проведення коригування в інтегрованій картці позивача шляхом виключення нарахованого єдиного соціального внеску в сумі 9009,60 грн.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Проте, згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.132, ч. 1 ст. 138 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Враховуючи, вищенаведене витрати на проїзний документ у сумі 252,12 не є витратами пов`язаними з розглядом справи, а відтак не підлягають відшкодуванню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією від 09.08.2023 року ( а.с. 8).

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області в сумі 1073,60 грн.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 12.06.2023 р. № Ф-3050-58 на загальну суму 9009,60 (девять тисяч девять гривень 60 копійок) грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування у сумі 9009,60 грн (девять тисяч девять гривень 60 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев