Справа № 160/15877/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідачем не враховано під час обчислення податкового зобов`язання за нерухомість у місті Києві понижуючий коефіцієнт 0,75. Також позивач зазначив, що Дніпровська міська рада є органом місцевого самоврядування, у виключну компетенцію якого згідно п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України віднесено питання щодо врегулювання ставки податку та станом на який час вона визначається. Однак всупереч цьому відповідач в ППР та розрахунках самовільно визначив вказану дату та безпідставно вирішив, що для ставки податку має застосовуватися мінімальна заробітна плата в розмірі 6500 грн (тобто станом на 01 січня 2022 року).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування.
Від відповідача надійшов відзив, згідно змісту якого, орган ДПС не погоджується з доводами позивача викладеними у позові, просить відмовити у її задоволенні. Зокрема, зазначає що під час розрахунку розміру податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об?єктів житлової нерухомості, застосовано пільгу у вигляді зменшення бази оподаткування для різних типів об?єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів (у податковому повідомленні - рішенні стовпчик №8). На підставі відомостей Державного реєстру речових прав, контролюючим органом здійснено нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об?єктів, за 2022 рік. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
10.10.2023 відповідачем на вимогу суду надані пояснення та документи.
Позивач правом на надання відповіді на відзив не скористався.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, розглянувши доводи сторін, судом встановлено наступне.
Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач станом на 2022 рік має у власності такі об`єкти нерухомого майна:
- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 134,7 кв.м.;
- житловий будинок загальною площею 329,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності ;
- нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 125,0 кв. м.
- нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 75,8 кв. м. та 10, 1 кв.м, відповідно;
- квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 98,6 кв. м.
За 2022 рік відповідачем нараховано податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі податкових повідомлень рішень:
Не погодившись з цими податковими повідомленнями-рішення, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України) (далі - ПК України).
Згідно з ст. 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно та в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).
Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп.266. 1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової нерухомості, в тому числі його частка ( пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).
Згідно пп.2 66.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним плавним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно пп. 266.7.1. п. 266.7 ст. 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Рішенням Дніпровської міської ради від 26.05.2021 №10/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста», станом на 01.01.2022 встановлено ставку податку у розмірі 1,2 відсотка розміру мінімальної заробітної плати для фізичних осіб за об`єкти квартири у будинках багатоквартирних масової забудови, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Застосовано пільги, визначені пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України.

Щодо об`єктів нежитлової нерухомості у рішенні Дніпровської міської ради від 26.05.2021 №10/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста», станом на 01.01.2022 встановлено ставку податку у розмірі 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати для фізичних осіб, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 №1910/5974) установлено в м. Києві місцеві податки та збори, у т.ч. податок на майно, до якого входить податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а також затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у м. Києві (надалі - Положення).

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 Положення (в редакції станом на 01.01.2019) визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості встановлюються відповідно до таблиці № 1 до цього Положення (надалі - Таблиця № 1).

Згідно з Таблицею № 1 ставка податку за 1 кв. метр для фізичних осіб за об`єктом «Будинки з трьома та більше квартирами» (код 1122) за всіма підкласами (коди 1122.1, 1122.2 та 1122.3) дорівнює 1,5%.

При цьому, згідно з приміткою 4 до Таблиці № 1 у період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року до ставки податку об`єктів нерухомості, що класифікуються за цими підкласами, для фізичних осіб застосовується понижуючий коефіцієнт 0,75.

В подальшому рішеннями Київської міської ради, зокрема, від 23.06.2022 №4748/4789 продовжено застосування знижуючого коефіцієнту 0,75 для фізичних осіб за об`єктом «Будинки з трьома та більше квартирами» (код 1122) до 31.12.2021.

Однак, на 2022 рік для платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки Київською міською радою застосування знижуючого коефіцієнту 0,75 для фізичних осіб за об`єктом «Будинки з трьома та більше квартирами» (код 1122) не запроваджено, відповідного рішення органом місцевого самоврядування не прийнято.

Досліджуючи правильність нарахування відповідачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, судом встановлено наступне.

За податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2023 № 0-0462 позивачу нараховано податок у розмірі 5264,05 грн за 2022 рік за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення №49, 49А у будинок АДРЕСА_7 , з урахуванням рішення Дніпровської міської ради від 26.05.2021 №10/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста», яким встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2022 року (1,0 %*6500,00 грн. = 65 грн./кв.м), загальною площею 85,9, без застосування пільг.

Враховуючи зазначене, податковим органом правильно здійснено нарахування податкового зобов`язання позивачу згідно податкового повідомлення-рішення від 28.03.2023 № 0-0462.

За податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2023 № 0-0462 позивачу нараховано податку у розмірі 8125,00 грн за 2022 рік за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення №46 у будинок АДРЕСА_7 , з урахуванням рішення Дніпровської міської ради від 26.05.2021 №10/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста», яким встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2022 року (1,0%*6500,00 грн. = 65 грн./кв.м), загальною площею 125,00 без застосування пільг.

Враховуючи зазначене, податковим органом правильно здійснено нарахування податкового зобов`язання позивачу згідно податкового повідомлення-рішення від 28.03.2023 № 0-0462.

За податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2023 № 0-0462 позивачу нараховано податку у розмірі 5583,50 грн за 2022 рік за об`єкт нерухомого майна квартира АДРЕСА_8 , з урахуванням рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 №1910/5974), яким встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1,5 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2022 року (1,5%*6500,00 грн. = 97,5 грн./кв.м), загальною площею 98,60, із застосуванням нульової ставки оподаткування загальної площі до 60 кв.м, та з урахуванням питомої ваги об`єкта 0,248 та періоду нарахування 12 міс.

Враховуючи зазначене, податковим органом правильно здійснено нарахування податкового зобов`язання позивачу згідно податкового повідомлення-рішення від 28.03.2023 № 0-0462.

До того ж, судом відхиляються доводи позивача щодо незастосування при нарахуванні податкового зобов`язання за об`єкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_8 , понижуючого коефіцієнту - 0,75, оскільки, на 2022 рік Київською міською радою його застосування на об`єкти наведеного підкласу об`єктів нерухомості не пролонговано.

За податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2023 № 0-0462 позивачу нараховано податку у розмірі 5753,08 грн за 2022 рік за об`єкт нерухомого майна квартира АДРЕСА_9 , з урахуванням рішення Дніпровської міської ради від 26.05.2021 №10/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста», яким встановлено ставку податку для об`єктів - житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1,2 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2022 року (1,2%*6500,00 грн. = 78 грн./кв.м), загальною площею 134,7, із застосуванням нульової ставки оподаткування загальної площі до 60 кв.м, та з урахуванням питомої ваги об`єкта 0,339 та періоду нарахування 12 міс.

Враховуючи зазначене, податковим органом правильно здійснено нарахування податкового зобов`язання позивачу згідно податкового повідомлення-рішення від 28.03.2023 № 0-0462.

За наслідком розгляду даного спору, аналізуючи підстави, що покладені в основу позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що такі доводи позивача є необґрунтованими та не є достатньою підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Тож, позовні вимоги є непідтвердженими та необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час винесення спірних рішень податковий орган діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 19.10.2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна