Справа № 463/3748/23
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а/465/313/23
РІШЕННЯ

Іменем України

28.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді Марків Ю.С.,

за участі секретаря судового засідання Титикайло І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02 травня 2023 о 19 год. 08 хв. поліцейською Костевич С.М. винесено постанову серії ЕАС №6927511, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КупАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Вважає постанову безпідставною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що 02.05.2023 о 12 год. 10 хв. він припаркував транспортний засіб марки Opel модель Astra ДНЗ НОМЕР_1 на тротуарі за адресою: м.Львів, вул. Гнатюка, 24. 02 травня 2023 року о 14 год. 30 хв. за адресою м.Львів, вул. Гнатюка, 24 поліцейським Лебедь М.В. складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу марки Opel модель Astra ДНЗ НОМЕР_1 , згідно з яким останній евакуйовано на спеціальний майданчик за адресою: м.Львів, вул. Кривоноса, 6. Як вбачається із оскаржуваної постанови, він, ОСОБА_1 , за адресою: М.Гнатюка, 25 о 19 год. 03 хв. 02.05.2023 здійснив зупинку транспортного засобу марки Opel, модель Astrа, д.н.з. НОМЕР_1 ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9.и ПДР. Зазначає, що заборона зупинки транспортного засобу ближче 10 м від в`їзду/виїзду з прилеглої території і безпосередньо в місці виїзду стосується тих транспортних засобів які здійснили зупинку саме на проїзній частині дороги, а не на тротуарі, оскільки такі перешкоджатимуть руху інших транспортних засобів до місця в`їзду/виїзду з прилеглої території, а із фото, зробленого 02.05.2023 о 14:21:13 год. та о 14:55:53 год. в м. Львові на вул. Гнатюка, 24 вбачається, що автомобіль знаходився на тротуарі, а не на проїзній частині дороги, а отже, на його думку, автомобіль не перебував на шляху в`їзду/виїзду з прилеглої території (безпосередньо в місці виїзду) та відповідно не перешкоджав руху інших транспортних засобів до місця виїзду з прилеглої території. Окрім цього, вказує, що в оскаржуваній постанові не наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, а вказано лише те, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, без вказівки на проведення поліцейським будь яких замірів. Також вказує, що в оскаржуваній постанові від 02.05.2023року місце та час вчинення адміністративного правопорушення вказано невірно, де замість адреси АДРЕСА_1 зазначено адресу місця вчинення правопорушення: АДРЕСА_1 , а також замість часу вчинення правопорушення - 14 год. 30 хв. вказано - 19 год. 03 хв., хоча на той час автомобіль вже не знаходився на вул. Гнатюка, оскільки був евакуйований на спеціальний майданчик.

Враховуючи вищевикладене, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6927511 від 02.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати у вигляді судового збору.

Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого.

Відзив мотивує тим, що оскаржувана постанова виносилась з дотриманням вимог Наказу МВС "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" від 18.12.2018 року №1026, однак строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб, відтак, виходячи з цього, відеозапис не є збереженим, оскільки УПП у Львівській області не були відомі наміри позивача скасовувати постанову та про необіхдність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня. Окрім цього, вказує, що під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю. Відтак, на думку представника відповідача, постанова у справі про адміністративне правопорушення є обгрунтована та винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у поданому відзиві зазначив про розгляд справи без їх участі.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Костевич С.М. серії ЕАС №6927511 від 02 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 02.05.2023 року о 19 год. 03 хв. у м.Львові по вул.Гнатюка, буд.25 ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9.и ПДР.

Розгляд справи відповідно до оскаржуваної постанови проводився у м.Львові по вул.М,Кривоноса, буд.6 о 19 год. 08 хв. 02.05.2023 року.

Предметом оскарження у даній справі є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом п.15.9.и Правил дорожнього руху України передбачено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

У пункті 1.10.ПДР наведені значення термінів, що наведені у цих Правилах.

Прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Таким чином, як тротуар так і прилегла територія межує з проїзною частиною, і розпочинається безпосередньо на цій межі, яка є місцем прилягання до дороги.

Отже, виїздом з прилеглої території є уявна лінія, яка прилягає саме до проїзної частини, а не тротуару.

Поняття «виїзду з прилеглих територій» чи «місця виїзду» Правила дорожнього руху не містять, однак можна зробити висновок, що такими є безпосереднє місце в`їзду/виїзду з прилеглої території у районі будинку №24 на вул. Гнатюка у м.Львові на проїзну частину дороги, а не на тротуар, оскільки рух транспортних засобів по тротуарах заборонений (пункт 11.13 ПДР).

Відтак, з наведеного вбачається, що заборона зупинки транспортного засобу ближче 10 м від в`їзду/виїзду з прилеглої території і безпосередньо в місці виїзду стосується тих транспортних засобів які здійснили зупинку саме на проїзній частині дороги, а не на тротуарі, оскільки такі перешкоджатимуть руху інших транспортних засобів до місця в`їзду/виїзду з прилеглої території.

Більш цього, заборона стоянки на тротуарах передбачена іншим пунктом Правил дорожнього руху, а саме п.15.10.б.

Як вбачається з наявних у справі фотознімків, на таких зображено автомобіль позивача марки Opel Astrа, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку на вул. Гнатюка, у м.Львові, та який знаходився на тротуарі, а не на проїзній частині дороги, а отже, автомобіль не перебував на шляху в`їзду/виїзду з прилеглої території (безпосередньо в місці виїзду) та відповідно не перешкоджав руху інших транспортних засобів до місця виїзду з прилеглої території.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, в останній не наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок інспектора УПП у Львівській області про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, зокрема оскаржувана постанова не містить вказівки на проведення поліцейським будь яких замірів.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постановах від 08.02.2018 у справі №760/3696/16 та від 18.07.2019 у справі №216/3226/16-а вказав, що належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Окрім цього, відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вже зазначалось, відповідно до змісту оскаржуваної постанови серії ЕАС №6927511 від 02.05.2023 року, водій ОСОБА_1 , 02.05.2023 року о 19 год. 03 хв. у м.Львові по вул.М. Гнатюка, 25 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п.15.9.и ПДР.

Разом з тим, як вбачається із Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який складено 02.05.2023 року о 14 год. 30 хв. поліцейським - сержантом поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Лебедь Михайлом Володимировичем, транспортний засіб марки Opel модель Astra, д.н.з. НОМЕР_1 тимчасово затримано за адресою: м.Львів, вул. Гнатюка, 24, а не за адресою АДРЕСА_1 (як зазначено в оскаржуваній постанові), та доставлено (евакуйовано) для зберігання на спеціальний майданчик (м.Львів, вул. Кривоноса, 6) у зв`язку із ст. 265-2, ст. 122 ч.3 КУпАП.

Відтак, ні місце, ні час вчинення адміністративного правопорушення, як зазначено в оскаржуваній постанові не відповідає дійсності, а саме зазначено адресу місця вчинення правопорушення: АДРЕСА_1 (яка не існує), а також зазначено час вчинення адміністративного правопорушення - 02.05.2023 року о 19 год. 03 хв., однак жодних доказів цього не надано.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Отже, складаючи оскаржувану постанову, відповідачем не було встановлено у відповідності до вимог КУпАП вірного місця та часу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідач, в свою чергу в судове засідання не з`явився, доводів щодо обставин справи не надав, таким чином покладений на нього обов`язок щодо доказування суду правомірності своїх дій не виконав і не спростував доводи позивача.

Відтак, будь-яких інших доказів, окрім постанови серії ЕАС №6927511 від 02.05.2023 року щодо того, що 02.05.2023 року о 19 год. 03 хв. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9.и ПДР, відповідачем не надано.

За даних обставин, відповідачем при винесенні постанови не дотримано вимог КУпАП та Інструкції, та не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч.3 ст.122 КУпАП України, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що доводи позивача щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам закону, відсутність посилання у ній на докази, які були предметом дослідження свідчать про те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Оскільки в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, як і не встановлено можливості отримання доказів протилежного, зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі в розмірі 536,80 грн. необхідно стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області.

Керуючись ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6927511 від 02.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Повний текст рішення виготовлено 09.10.2023 року.

Cуддя Марків Ю.С.