Справа № 640/17610/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 жовтня 2023 року № 640/17610/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, подану в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві щодо обмеженням максимального розміру пенсії (з урахуванням усіх надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) при проведенні перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, щодо відмови проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах визначених в довідці, Адміністрації Державної прикордонної служби від 06.10.2020 №11/2483, а також зменшення з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року розміру пенсії за рахунок виплати її в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначено станом на 01.03.2018 року

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок пенсії позивачу та виплачувати її без обмеження максимальним розміром з 01.01.2018 (з урахуванням усіх надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), з виплатою за минулий час;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.04. 2019 року та здійснити її виплату з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах визначених в довідці, Адміністрації Державної прикордонної служби від 06.10.2020 №11/2483 та виплачувати ОСОБА_1 з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року пенсію в розмірі 100% суми підвищення пенсії без обмеження максимальним розміром пенсії, з виплатою за минулий час.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.06.2022 у справі №640/17610/21 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимального розміру з 01.01.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 призначену пенсію без обмеження її максимальним розміром з 01.01.2018.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України вих. № 11/2483 від 06.10.2020 року, з урахуванням усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок і виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" відповідно до довідки наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України вих.№ 11/2483 від 06.10.2020 з урахуванням всіх додаткових складових грошового забезпечення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 заяву про роз`яснення судового рішення призначено до розгляду у судовому засіданні.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зі змісту наведених норм слідує, що роз`ясненню підлягає судове рішення, яким спір вирішено по суті позовних вимог, і здійснити таке роз`яснення вправі суд, який це рішення ухвалив.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Відтак, роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Проаналізувавши зміст рішення суду від 28.06.2022 у справі № 640/17610/21, суд дійшов висновку, що в мотивувальній частині відображено аналіз фактичних обставин справи, оцінку доказів, зазначено підстави вирішення справи, та вказано про те, що перерахунок та обчислення пенсії позивача повинні здійснюватися без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.01.2018 отже, зазначеним судовим рішенням чітко визначено що розмір пенсії, який належить виплачувати позивачу не може бути обмежений.

Як зазначає заявник, відповідач, трактуючи вище зазначене рішення суду на свій розсуд здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року без обмеження максимального розміру пенсії, але при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 (з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах визначених в довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України вих. № 11/2483 від 06.10.2020 року) протиправно, та всупереч п. 3 рішення суду від 28.06.2022, застосував обмеження максимального розміру пенсії, що зменшило розмір нарахованої пенсії.

Відповідно до п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципу правової визначеності. Зокрема, у рішенні «Сєрков проти України» (заява № 39766/05) ЄСПЛ визнав, що тлумачення законодавства, яким слід керуватися, може бути переглянуте за наявністю дійсних переконливих причин (пункт 39), а також зауважив, що в такому випадку зміна юридичного тлумачення має бути виправданою і аргументованою (пункт 40).

Крім того, відповідно до сталої практики ЄСПЛ відступ від раніше сформованої правової позиції повинен мати реальне підґрунтя, про що йдеться, зокрема, у п. 70 рішення «Chapman v. the United Kingdom» (заява № 27238/95).

Відтак, будь-яке рішення суду, що є обов`язковим до виконання усіма суб`єктами як публічного так і приватного права, є таким, що підлягає виконанню або до зміни законодавства, що регулює дані правовідносини; або ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж до винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; або до зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, тощо.

В мотивувальній частині рішення суду від 28.06.2022 ґрунтовно проаналізовані спірні правовідносини та недвозначно зазначено, що вирішення колізії між Законом України від 9 квітня 1992 року №2262?XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7?рп/2016 та Законом України від 8 липня 2011 року №3668?VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто положення частини сьомої статті 43 Закону №2262?XII і положення частини першої статті 2 Закону №3668?VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262?ХІІ) прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262?XII) і є однаковими за змістом.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7?рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262?XII.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18, зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав і обов`язків особи в національному законодавстві, наявності в національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Враховуючи викладене, застосуванню підлягають норми Закону № 2262?XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7?рп/2016, а не норми Закону №3668?VI.

Тобто, нормативне регулювання щодо обмеження максимального розміру пенсії осіб, звільнених з військової служби не зазнало змін з моменту виникнення спірних правовідносин до дати винесення рішення суду від 28.06.2022 та й до теперішнього часу.

Відповідно є протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві щодо проведення виплати пенсії позивачу з обмеженням її максимального розміру, як з 01.01.2018 так і з більш пізньої дати 01.04.2019.

Проте враховуючи що суд, у межах даного провадження, позбавлений процесуальної можливості застосувати положення іншого процесуального законодавства, ніж ті, що визначив заявник, зокрема положення статей про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що набрало законної сили, беручи до уваги ту обставину, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року є зрозумілим за змістом і не викликає неоднозначного чи множинного тлумачення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його роз`яснення саме за наведених заявником обставин.

Водночас судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись статтями 243, 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.06.2022 у справі №640/17610/21 відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи (їхнім уповноваженим представникам) та заінтересованій особі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.