Справа № 569/17330/23
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

представника позивача Кузьміна Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанови від 11.07.2023 серії АА № 00010927 та від 11.07.2023 серії АА № 00010930 по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, винесені старшим державним інспектором відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн; закрити провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 11.07.2023 року відповідачем були винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00010927 та серії АА № 00010930. Стверджує, що оскаржувані постанови є незаконними, а її притягнення до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення є безпідставними та не відповідає фактичним обставинам справи.

Так згідно постанов, події зафіксовані за участю автотранспортного засобу DAF TE 47 днз НОМЕР_1 , який належить позивачці. Але вказаний Т3 є вантажним сідловим (сідельним) тягачем. Дана модель Т3 має дві осі, та друга вісь - із здвоєними колесами.

В постановах йдеться про те, що вказаний Т3 - DAF TE 47 днз НОМЕР_2 має 5 осей, спарені колеса - 2 вісь, вказується відстань між осями та інше, що згідно моделі вказаного ТЗ не може відповідати дійсності.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб DAF TE 47 д.н.з НОМЕР_4 має тип «сідловий тягач», який, згідно Закону України «Про автомобільний транспорт», є транспортним засобом спеціалізованого признання та належить ОСОБА_1 .

Таким чином, вважає, що у спірних постановах відсутні дані про транспорт, на якому було вчинено правопорушення, а той Т3, який фактично вказаний як такий, із використанням якого було вчинено адміністративне правопорушення, по своїй конструкції та технічній характеристики, не міг фактично бути використаний при правопорушенні. Матеріали справ не містять належної інформації у справах про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку, Орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для законного вирішення справ, у зв?язку з чим, оскаржувані постанови прийняті не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Крім того, транспортний засіб моделі DAF TE 47, д.н.з НОМЕР_5 , на момент зважування у русі перевозив дизельне паливо, що є подільним вантажем. Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України. Ця методика використовується відповідачем для вимірювання поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі як по подільному вантажу, так й для неподільного. Вважає, що відсутність встановленої законом методики зважування саме сипучих та рідких вантажів (подільного вантажу), свідчить про неможливість законного застосування Методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспотних засобів у русі безпосередньо до зважування транспортних засобів з подільним вантажем. Застосування вказаної Методики до зважування подільного вантажу робить ці вимірювання необґрунтованими, протиправними та такими, що не породжують правових наслідків у вигляді штрафів. Матеріали перевірки, які стали підставою для складання постанови, містять в собі інформацію про тип та марку приборів засобів вимірювання. Строк дії повірки та сертифікації використаного засобу вимірювання закінчився 22 липня 2022 року. Пристрої та прилади, які були використані відповідачем при проведенні фіксації та розрахунку навантаження по осях, по спірній постанові не проходили у встановленому законом порядку та у встановлений законом строк відповідні перевірки, а тому не мають сертифікатів та документації про законність їх встановлення та використання. Матеріли, які додані до постанов та стали підставою для ухвалення даних постанов, не підтверджують скоєння правопорушення з боку позивача. У наданих матеріалах відсутні докази скоєння правопорушень саме позивачем, відсутні докази щодо складу правопорушень.

Ухвалою суду від 20.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, тому що містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174), Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, є автоматично внесені до автоматично сформованої постанови показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування. Таке перевищення нормативних параметрів, вказаних у п.22.5 Правил дорожнього руху, було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого або рідкого вантажу автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Щодо постанови АА № 00010930 прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 20, WAGA-WIM35 № 7 та щодо постанови АА № 00010927 прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 12, 12, яким здійснювалися фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справними та придатними до експлуатації, що підтверджується сертифікатами відповідності та сертифікатами перевірки типу щодо технічного засобу «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі». Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повір очного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повір очного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Таким чином, автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі на момент фіксації вчинення позивачем адміністративних правопорушень був справним та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювань навантаження на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Зазначив щодо ніби то подвійного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, що з оскаржуваних постанов вбачається порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорт, передбадбачені ч.2 ст.132-1 КУпАП, які відбулися у різних проміжках часу, на різні технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та на різних транспортних засобах і не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненими у момент фіксації адміністративних правопорушень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позові. Пояснив, що позивач не згоден з позицією відповідача, що відображена у відзиві. Заперечуючи факт подвійного притягнення до відповідальності позивача, відповідач вказує в якості аргументу на той факт, що правопорушення, зафіксовані спірними постановами, скоєні на різних транспортних засобах. Проте обидві постанови винесені з приводу події, яка сталася за участі одного і того ж транспортного засобу DAF TE 47, днз НОМЕР_5 та в один день з різницею в часі 1 год. 40 хв., з приводу одного й того ж самого рейсу, з приводу перевезення одного й того ж вантажу і по одній й тій же товарно-транспортній накладній (ТТН). Також зауважив, що не погоджується з доводами відповідача і в тій частині, що винесені постанови відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять усю необхідну інформацію передбачену КУпАП та п. 17 Порядку 1174 та Інструкцією, оскільки оскаржувані дві постанови від 11 липня 2023 року, не містять даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку транспортного засобу - напівпричепу, приєднаного до сідельного тягач DAF TE 47 днз НОМЕР_5 , безпосередньо на якому й перевозився вантаж; який безпосередньо зважувався на двох стаціонарних пунктах контролю ваги; на колесах (осях) якого було встановлено перевантаження.

Також, звернув увагу суду на те, що твердження відповідача про правомірність використання технічних приладів автоматичної фіксації ваги та габаритів, із посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2022 року за № 412, є хибним з огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 07 квітня 2023 року за № 440 п.4, яка набрала чинність 04.06.2023 року вказує, що: «Визнати такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 р. № 412».

Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» - пряма мова.

Таким чином, станом на час винесення спірних постанов (а це 11.07.2023 року), діяли норми, які визнають недопустимість використання висновків роботи технічного обладнання, яке має прострочений терміном повірки.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

11 липня 2023 року старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00010927, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Як слідує зі змісту вказаної постанови, 02 червня 2023 року о 15 год 08 хв за адресою М-30, км 823+336 (М-04, км 60+100), Кіровоградська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF TE 47, днз НОМЕР_5 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13,013 % (1 496 тон), при дозволенному навантаженні на вісь 11.5 тон.

11 липня 2023 року старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00010930, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Як слідує зі змісту вказаної постанови, 02 червня 2023 року о 16 год 48 хв за адресою М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF TE 47, днз НОМЕР_5 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 14 678 % (1 688 тон), при дозволенному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до примітки ст.132-1 КУпАП, підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За приписами ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30.06.1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року( із змінами та доповненнями).

Згідно положень п.22.5 Правил дорожнього руху (далі -ПДР), рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують зовнішніх габаритів (підпункт «а»), фактичної маси (підпункт «б»), навантаження на вісь (підпункт «в»).

Отже, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 22.5 ПДР, допускається рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли навантаження на одинарну вісь не перевищує 11,5 тонн.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені п.22.5 ПДР, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

За змістом п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 25 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно з п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до ч.1 ст.14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2,частинами другоюі третьою статті 132-1цього кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього кодексу (ч.3 ст.14-3 КУпАП).

За правилами ч.1 ст.279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюютьсястаттями 279-1 - 279-8 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього кодексу, або вантажовідправника. За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманнямЗакону України"Про захист персональних даних".

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 затверджено Порядок фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - Порядок).

Згідно з п.2 Порядку, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі це взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті являє собою комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером. Інформаційно-телекомунікаційна система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі є системою комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій.

Відповідно до п.16 Порядку, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку).

Згідно з п.12 Порядку, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку). Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги (п.17 Порядку).

За положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення єбудь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюютьсястаттями 279-1-279-8цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач надав фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та інформаційну картку габаритно-вагового контролю, згідно якої показник зважування weight-full (загальна маса транспортного засобу) складає 42 407 тонн, axleload-2 (навантаження на одиночну вісь) 15 472 тонн, що свідчить про недотримання вимог, встановлених п.22.5 ПДР, щодо допустимої ваги навантаження на одинарну вісь 11,5 тонн.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами закріплена в додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (далі Інструкція).

Відповідно до додатку 1 до Інструкції, % перевищення = ((Х факт - Х норм - похибка пристрою) / Х норм) х 100 %, де Х факт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Х норм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр), зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР. Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Х факт (під час розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь здійснено відповідачем за вказаною формулою: ((15 472 - 11500 16%*15472)/11500)*100% = 13,013 % та відповідає показникам, які містяться в оспорюваній постанові.

Фіксація адміністративного правопорушення здійснена приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 12, 12, який є придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності UA.TR.001 35 214-21, 215-21 від 17.06.2021 р. та сертифікатом перевірки типу UA.TR.001 76-20 від 17.06.2021 р.

Посилання позивача на закінчення на момент проведення фіксації та розрахунку навантаження по осях строку дії повірки засобу вимірювання суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (чинної на момент вчинення адміністративного правопорушення) позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повір очного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повір очного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Так, вказана Постанова Кабінету Міністрів України втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану № 440 від 07.04.2023. Ця постанова набирає чинності через 30 календарних днів з дня її опублікування (05.05.2023 року Урядовий кур`єр № 90), тобто набрання чинності 04 червня 2023 року.

Судом враховано, що правопорушення вчинено позивачем 02 червня 2023 року, тобто на момент вчинення адміністративного правопорушення постанова Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року № 412 була чинною, а вітдак суд вважає, що станом на 02 червня 2023 року проведення фіксації та розрахунку навантаження по осях строк дії повірки засобу вимірювання не закінчився.

Власником транспортного засобу марки DAF, модель ТЕ 47, державний номер НОМЕР_5 , за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів є ОСОБА_1 , а також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Доводи позивача про те, що у постанові відсутні дані про транспорт, на якому було вчинено правопорушення, спростовуються матеріалами справи.

Зображеннями транспортного засобу в момент вчинення правопорушення підтверджується рух належного позивачці транспортного засобу DAF TE 47, днз НОМЕР_5 , з напівпричепом 02 червня 2023 року о 15 год 08 хв за адресою М-30, км 823+336 (М-04, км 60+100), Кіровоградська область. Вказані обставини позивачем не спростовані.

Не зазначення в постанові державного номерного знака напівпричепу (за наявності фотографії та відеозапису руху транспортного засобу через автоматичний пункт) не свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення та не може бути самостійною підставою для звільнення позивача від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Інструкцією № 512 в додатку 1 затверджено форму постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення визначені ст.283 КУпАП. Інструкція, як підзаконний нормативно-правовий акт, визначає перелік інформаційних даних, які можуть, а не повинні, міститися у постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Постанова серії АА № 00010927 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

Стосовно тверджень представника позивача про те, що позивач є власником лише сідлового тягача DAF TE 47, днз НОМЕР_5 , який має 2 осі, друга вісь спарена, а в оскаржуваній постанові вказано про 5 осей, спарені колеса - 2 вісь, а також про невстановлення відповідачем даних напівпричіпу і відповідно неврахування його характеристик, суд зазначає таке.

У частині першій статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначено, що транспортний засіб спеціалізованого призначення - це транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Напівпричіпом визнається причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

У статті 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 1997 року № 363, визначено, що сідельний тягач - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи-розпуски.

Транспортним засобом визнається пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Вантажним автомобілем є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Автопоїзд (транспортний состав) - це механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою, а експлуатацією транспортного состава є транспортування тягачем причепа згідно з інструкцією щодо його використання (відповідність причепа тягачу, наявність страхового з`єднання, єдиної системи сигналізації, освітлення тощо).

Згідно пункту 2.13 Правил дорожнього руху транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.

Із урахуванням викладеного, напівпричіп, як транспортний засіб, приводиться у рух за допомогою сідельного тягача. Сідельний тягач із з`єднаним із ним напівпричепом є транспортним засобом спеціалізованого призначення. Сідельний тягач та з`єднаний із ним напівпричіп, що мають єдину систему гальмування, освітлення, експлуатуються як транспортний засіб з метою перевезення вантажів певних категорій.»

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 січня 2021 року по справі № 761/33776/19.

Отже, інформація про державний номерний знак напівпричіпу не є обов`язковою для встановлення складу адміністративного правопорушення, оскільки напівпричіп приводиться в рух за допомогою сідельного тягача, а тому відповідальна особа визначається за даними обліку саме за тягачем. При цьому, вага і кількість вісей фіксується автоматично системою габаритно-вагового вимірювання.

Таким чином, сідловий тягач та напівпричіп, є одним транспортним засобом, але саме сідловий тягач як автопоїзд (транспортний состав) може вважатись великоваговим та саме власник вказаного транспортного засобу за п. 22.5. ПДР України та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

Отже, в автоматичному режимі та відповідно до Порядку №1174, автоматичним пунктом комплексу технічних засобів було вірно визначено кількості осей транспортного засобу DAF TE 47, днз НОМЕР_5 , у складі сідлового тягача та напівпричепа, як єдиного траснпортного засобу.

Крім того, доводи позивача про перевезення подільного вантажу та відсутність методики зважування сипучих та рідких вантажів не заслуговують на увагу з огляду на обов`язок перевізника дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на осі транспортного засобу. Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами. Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Відповідно до абз.4 п.22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

З огляду на викладене вище, підстав для скасування оскаржуваної постанови від 11.07.2023 серії АА № 00010927 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) в Україні, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу судом не встановлено, а тому в задоволенні позову в цій частині вимог необхідно відмовити.

Щодо вимог в частині скасування спірної постанови від 11.07.2023 серії АА № 00010930, суд вказує на таке.

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року в справі № 569/15894/15-а, зазначено, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як вбачається з досліджених постанов, за один день, протягом незначного проміжку часу, а саме із різницею у 1 год. 40 хв.: 02 червня 2023 року об 15 год 08 хв за адресою М-30, км 823+336 (М-04, км 60+100), Кіровоградська область, та 02 червня 2023 року о 16 год 48 хв за адресою М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська область, автоматичними пунктами фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF TE 47, днз НОМЕР_5 , вагові параметри якого перевищили нормативно-вагові параметри транспортних засобів, що визначені пунктом 22.5 ПДР України.

Отже, вказане правопорушення слід вважати триваючим, а тому суд дійшов висновку, що позивача, всупереч положенням частини першої статті 61 Конституції України, двічі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Слід зазначити, що позивач у справі об`єктивно не мала можливості усунути вчинене правопорушення упродовж 1 год. 40 хв з часу його вчинення. При цьому, відповідачем не надано доказів того, що «відповідальну особу» було попереджено про подальшу заборону руху.

До того ж, відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування», транспортний засіб, що належить позивачу, не було затримано.

Доводи представника відповідача про те, що дане правопорушення не є триваючим, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, суд відхиляє, як безпідставні.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем у порушення вимог частини другої статті 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відтак, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 11.07.2023 серії АА № 00010930, є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 11.07.2023 серії АА № 00010930 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) в Україні, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, провадження у вказаній справі закрити.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови від 11.07.2023 серії АА № 00010927 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) в Україні, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, м.Київ, вул.Антоновича, 51, 03150, .

Повний текст рішення складено 20 жовтня 2023 року

Суддя Н.Г. Кучина