Справа № 160/10710/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/10710/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 ( суддя першої інстанції Ільков В.В.) в адміністративній справі №160/10710/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

визнати протизаконним та не чинним рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області від 15.03.2023 року за №34;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_1 , з пенсії на пільгових умовах на пенсію за віком та здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.03.2023 року позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід на пенсію за віком із урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки, однак, 15.03.2023 року отримав рішення за №34, згідно із яким йому було відмовлено у перерахуванні пенсії. Позивач, із таким рішенням Пенсійного органу не згоден в частині призначення пенсії тільки з 29.03.2022 року, так як право на отримання пенсії на пільгових умовах праці за Списком № 2 він отримав з 25.12.2017 року, з того часу як ним було досягнуто 55 років та про призначення її звернувся - 16.01.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській й області № 34 від 15.03.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , згідно поданої ним заяви від 09.03.2023 року про переведення його з одного виду пенсії на інший, відповідно до Закону № 1058-ІV та здійснення перерахунку та виплати пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2023 року про переведення його з одного виду пенсії на інший, відповідно до Закону № 1058-ІV, із здійсненням перерахунку та виплати пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до норм чинного законодавства України, із урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діє в межах повноважень, згідно чинного законодавства. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звертає увагу на те, що відповідно до пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Вважають, що оскільки спірне рішення було прийнято відділом перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, то, відповідно, повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 09.03.2023 року повинен здійснити той суб`єкт владних повноважень, яким було прийнято оскаржуване рішення, з чим погодився Третій апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 15.09.2022 року по справі №160/26288/22 та від 22.03.2023 № 160/15264/22.

Відповідно до п.3 ч.1ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком (шифр 116) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).

09.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через відділ обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до Закону № 1058-ІV, із урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки.

Встановлено, що за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 від 09.03.2023 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, 15.03.2023 року було прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії за №34 у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 право на отримання іншого виду пенсії/за іншими законами відсутнє.

Вказане рішення відповідача було надіслано на адресу позивача листом від 23.03.2023 року № 0400-010206-8/37800, складеним відділом обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегія суддів виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон України №1058-ІV), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 призначаються такі види державних пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно статті 6 цього ж Закону особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

У свою чергу, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

При цьому, механізм подання та оформлення документів для призначення або перерахунку пенсій регулюється Порядком.

Так, постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Таким чином, перерахунок пенсії здійснюється за заявою, форма якої встановлена Порядком №22-1.

У силу вимог пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п.4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення, перерахунку або переведення пенсії з одного виду на інший, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку, а за наявності підстав, додатково витребувані пенсійним органом документи.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком (шифр 116) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

09.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через відділ обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до Закону № 1058-ІV, із урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки.

Розглянувши в сукупності наявні у пенсійній справі матеріали та заяву з доданими до неї документи, відділом перерахунку пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, 15.03.2023 року було прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії за №34 у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 право на отримання іншого виду пенсії/за іншими законами відсутнє.

Отже, відмовляючи ОСОБА_1 у переведенні з одного виду пенсії на інший відповідно до Закону № 1058-ІV суб`єктом владних повноважень не надавалась оцінка наявності у пенсіонера права на таку пенсію.

У досліджуваній відмові лише вказано про те, що у ОСОБА_1 право на отримання іншого виду пенсії/за іншими законами відсутнє.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що вказана відмова не кореспондується із положеннями вищенаведених законодавчих приписів, адже як Законом України «Про пенсійне забезпечення», так і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 гарантовано права на переведення з одного виду пенсії на інший.

Отже, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у переведенні ОСОБА_1 з пенсії на пільгових умовах на пенсію за віком не ґрунтується на законодавчих приписах.

Судом критично надається оцінка доводам Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у апеляційній скарзі про те, що оскільки спір у даній справі виник у зв`язку з відмовою у переведенні ОСОБА_1 з пенсії на пільгових умовах на пенсію за віком, яке прийняте у формі рішення від 15.03.2023 № 34, складене відділом перерахунку пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, то, відповідно, повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 09.03.2023 повинен здійснити той суб`єкт владних повноважень, яким було прийнято оскаржуване рішення, з огляду на наступне.

Так, п.4.10. Постанови правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005р. (зі змінами) встановлено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Тобто, за приписами п.4.10 Постанови правління ПФУ №22-1 визначено, що електронна пенсійна справа повертається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання особи, яка звернулась за призначенням пенсії, з метою подальшого взяття такої особи на пенсійний облік та виплати їй пенсії.

З аналізу наведеної норми та застосувавши аналогію закону, вбачається, що електронна відмовна пенсійна справа позивача, після розгляду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області заяви позивача про переведення з одного виду пенсії на інший вид, засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання позивача (позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа у Дніпропетровській області), тобто, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За викладеного, колегія суддів приходить висновку, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (в розпорядженні якого перебуває як паперова так і електронна відмовна пенсійна справа позивача) має як обов`язок, так і фізичну можливість виконати зобов`язальну частину судового рішення, прийнятого за результатами розгляду цієї справи, а відповідно, вищенаведені доводи скаржника є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, в межах даного апеляційного розгляду сторонами не оскаржується питання застосування показника середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому таким обставинам колегією суддів оцінка не надається.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, проте не може погодитись із його обґрунтуванням.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково: необхідно змінити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 в адміністративній справі №160/10710/23, зазначивши у мотивувальній частині, що підставами для часткового задоволення позовних вимог є доводи, викладені у даній постанові суду. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 в адміністративній справі №160/10710/23, зазначивши у мотивувальній частині, що підставами для часткового задоволення позовних вимог є доводи, викладені у даній постанові Третього апеляційного адміністративного суду

У решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 в адміністративній справі №160/10710/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16 жовтня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров