Справа № 160/2944/22
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2023 року Справа № 160/2944/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛебеденко В.В.
представника позивача представника відповідача Поденко О.О. Гущини М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування рішення, -
08.02.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Дніпровської міської ради (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та нечинним Рішення Дніпровської міської ради VIII скликання від 24.11.2021 року № 19/12 про затвердження Бюджетної програми Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2022-2026 роки.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.07.2018 року постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 199/2924/17 з Дніпровської міської ради стягнуто на користь позивача витрати на поліпшення майна та у справі № 160/2924/17 видано виконавчі листи, які позивачем подані до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області. Проте, станом на час звернення позивача до суду з цим позовом рішення суду не виконано. Головне управління Державної казначейської служби України у відповіді на звернення позивача стосовно виконання виконавчих листів, виданих на його користь, проінформувало, що безспірне списання коштів здійснюється на підставі рішення Дніпровської міської ради про затвердження бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2022 -2026 роки. Так, у цьому рішенні зазначено, що для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише щодо зазначеної бюджетної програми. Крім того, в додатку до програми визначено, що загальний обсяг асигнувань цієї програми становить 8 270 000 грн на 5 років, з них 3 000 000 грн на Дніпровську міську раду, а 5 270 000 грн на її виконавчі органи зі статусом юридичних осіб. На думку позивача, відповідач оскаржуваним рішенням протиправно обмежив на власний розсуд виділення коштів відповідно до бюджетної програми лише 3 000 000 грн, знаючи що загальний борг по всім виконавчим документам становить більше 35 млн. грн. Відтак, відповідач ухиляється від виконання судових рішень. Так, оскаржуваним рішенням відповідач фактично встановлює порядок виконання рішень в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», оскільки робить судові рішення не обов`язковими до виконання та зупиняє виконання рішень суду боржником та унеможливлює виконання рішень суду. Держава повинна нести відповідальність за виконання остаточних рішень, тому оскаржуване рішення, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
11.02.2022 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
Цією ж ухвалою було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області (далі - третя особа).
Також цією ухвалою було зобов`язано Дніпровську міську раду опублікувати оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі № 160/294/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування рішення Дніпровської міської ради VIII скликання від 24.11.2021 року № 19/12 про затвердження Бюджетної програми Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2022-2026 роки. Оголошення опубліковано 02.06.2022.
13.04.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що частина друга статті 3 Закону України Про виконавче провадження (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного акту Уряду) передбачає, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або (Бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Пунктом 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного Кодексу України визначено, що безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Державним казначейством України у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю входження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Так, на виконання вказаних повноважень 03.08.2011 Урядом прийнято Постанову № 845, якою затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Пунктом 3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Згідно пункту 22 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування до виключної компетенції міської ради належить затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування. Так, рішенням Дніпровської міської ради від 16.12.2020 №2/1-2 Про затвердження Регламенту Дніпровської міської ради VIII скликання затверджено регламент Дніпровської міської ради VIII скликання. Відповідно до пункту 1 статті 26 Регламенту підготовку проектів рішень, зносяться на розгляд ради, організовує автор проекту за дорученням міського голови. На підставі листа департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради від 16.07.2021 вх. №8/3878, на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Про виконавче провадження, Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (зі змінами) департаментом правового забезпечення Дніпровської міської ради був підготовлений проект рішення міської ради про затвердження бюджетної програми Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2022-2026 роки. 07.10.2021 проект рішення міської ради про затвердження Бюджетної грами Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2022-2026 роки було оприлюднено на офіційному вебсайті Дніпровської міської ради. Тобто, Дніпровською міською радою в межах своєї компетенції було прийнято рішення Дніпровської міської ради від 24.11.2021 № 19/12 Про затвердження Бюджетної програми Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2022-2026 роки, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
01.06.2022 представник позивача звернувся до суду із клопотанням про надання доступу до електронної справи.
11.08.2023 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у цій справі, у зв`язку з усуненням обставин, які викликали зупинення провадження.
15.08.2023 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення провадження у адміністративній справі №160/2944/22 - задоволено, поновлено провадження у адміністративній справі №160/2944/22 та призначено підготовче засідання.
07.09.2023 у підготовчому засіданні постановлено усну ухвалу суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті 21.09.2023 року о 13:30 год.
21.09.2023 у судовому засіданні було надано час для надання додаткових пояснень та заперечень у зв`язку із чим відкладено розгляд справи на 10.10.2023 на 11:20 год.
10.10.2023 представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримала, проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини не прибуття суд не повідомив.
Згідно ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2018 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 12 лютого 2018 року позов прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ Ренесанс-Клуб, виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2 про витребування майна задоволено, а саме:
- стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір у розмірі 800, 0 грн.
- зустрічний позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: ТОВ Ренесанс-Клуб, виробниче житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 , про стягнення витрат на поліпшення майна, залишено без задоволення.
Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір у розмірі 1600,0 грн.
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області 12 липня 2018 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:
- рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Ренесанс Клуб, виробниче житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 , про стягнення витрат на поліпшення майна та ухвалити в цій частині нове рішення.
- зустрічний позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю Ренесанс-Клуб, виробниче житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 , про стягнення витрат на поліпшення майна задоволено.
У іншій частині рішення залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 25 травня 2020 року у справі № 199/2924/17 постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року в частині задоволених вимог зустрічного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю Ренесанс-Клуб, виробниче житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 , про стягнення витрат на поліпшення майна в розмірі 606 448 грн та розподілу судових витрат залишити без змін. Поновлено виконання постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року.
Амур Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_1 видано виконавчі листи 01.08.2018 року № 199/2924/17.
З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2018 року позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з заявою про виконання рішення суду на підставі виконавчих листів № 199/2924/17.
30.07.2021 року позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стосовно виконання рішення суду за виконавчими листами № 199/2924/17.
Судом встановлено, що Дніпровською міською радою 19.07.2017 року прийнято рішення № 10/23 Про затвердження Бюджетної програми Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2017-2021 року, яке прийнято відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 Про затвердження Порядку виконання рішень пор стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, з метою забезпечення виконання рішень суду та виконавчих документів, тому безспірне списання коштів за бюджетною програмою Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2017-2021 року, необхідно здійснювати за КПКВК МБ 0110180 Інша діяльність у сфері державного управління, КЕКВ 2800.
Вважаючи рішення Дніпровської міської ради від 19.07.2017 року № 10/23 Про затвердження Бюджетної програми Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2017-2021 року, протиправним ОСОБА_1 звернувся 27 серпня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, у якій позивач просив, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 19.07.2017 № 10/23 про затвердження Бюджетної програми Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2017-2021 роки.
Так, рішенням Дніпровської міської ради VIII скликання від 24.11.2021 за №19/12 затверджено бюджетну програму «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2022-2026 роки.
Відповідно Додатку до Бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2022-2026 роки визначено, що загальний обсяг асигнувань цієї програми становить 8 270 000 грн на 5 років, з них 3 000 000 грн на Дніпровську міську раду, а 5 270 000 грн на її виконавчі органи зі статусом юридичних осіб.
Позивач вважає, що рішення Дніпровської міської ради від 24.11.2021 року Про затвердження Бюджетної програми Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2022-2026 роки, порушують його права щодо виконання судового рішення, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Вирішуючи правомірність прийняття спірного рішення суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27 лютого 2014 року №794-VII до основних завдань Кабінету Міністрів України належать зокрема забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики; політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоров`я, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.
Частиною 1 ст. 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" встановлено, що Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.
Згідно ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови) визначено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно з пп. 1 п. 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Як вбачається зі змісту постанови Кабінету міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, остання прийнята зокрема, відповідно до п. 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України.
Предметом регулювання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 "Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" (далі Порядок №845) є впорядкування відносин, щодо виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.
Згідно пункту 25 Порядку № 845 Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.
На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника:
за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України;
із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору;
поштових послуг під час здійснення переказу коштів із соціальних виплат, передбачених державним бюджетом на відповідний рік (у тому числі пенсій всіх видів та поштових послуг з доставки та виплати сум компенсаційних виплат);
за видатками спеціального фонду відповідного бюджету на оплату праці та нарахування на заробітну плату, придбання медикаментів, забезпечення продуктами харчування, оплату комунальних послуг та енергоносіїв;
з рахунків із спеціальним режимом використання;
за рахунок позик/грантів за міжнародними договорами;
у випадку, встановленому абзацом другим пункту 30 цього Порядку.
У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.
п. 1 Затвердити Бюджетну програму «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2022-2026 роки.
п. 2 Визначити головним розпорядником бюджетних коштів з виконання заходів програми (п.1 цього рішення) Дніпровську міську раду та її виконавчі органи зі статусом юридичних осіб згідно з рішенням міської ради від 10.02.2021 №6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів» (зі змінами).
п. 3 Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради при формуванні показників бюджету Дніпровської міської територіальної громади передбачити кошти, необхідні для виконання заходів Програми (п. 1 цього рішення).
п. 4 Визнати такими, що втратили чинність, рішення міської ради:
- від 19.07.2017 №10/23 «Про затвердження бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2017-2021 роки»;
- від 19.06.2019 №8/46 «Про внесення змін до рішення міської ради від 19.07.2017 №10/23 «Про затвердження бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2017-2021 роки».
п.5 Це рішення набирає чинності з 01.01.2022.
п.6 Контроль за виконанням цього рішення покласти на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради та голову постійної комісії міської ради з питань бюджету та фінансів.
Відповідно Додатку до Бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2022-2026 роки визначено, що загальний обсяг асигнувань цієї програми становить 8 270 000 грн на 5 років, з них 3 000 000 грн на Дніпровську міську раду, а 5 270 000 грн на її виконавчі органи зі статусом юридичних осіб.
Суд враховує, що позивач не оскаржує процедуру прийняття рішення Дніпровською міською радою від 24.11.2021 №19/12 Про затвердження Бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2022-2026 роки та не вважає перевищенням відповідачем повноважень при його прийнятті, що виключає необхідність дослідження цих питань.
Проте позивач вважає спірне рішення таким, що не відповідає абзацу 2 частини 7 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовними вимогами до Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляються самостійні вимоги Головне управління Державної Казначейської служби України у Дніпропетровській області, Дніпровська міська рада про визнання протиправним та нечинним абзацу 10 пункту 25 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011 №845, а саме прописом: «У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише до зазначеної бюджетної програми».
Зі змісту вказаного рішення вбачається, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що існування механізму, визначеного оскаржуваною нормою, дозволяє забезпечити можливість виконання судових та інших рішень про стягнення коштів за рахунок коштів боржників, а не виключно за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, що також сприяє зменшенню навантаження на видаткову частину державного бюджету.
Порядок передбачає також вжиття певних заходів і Казначейством, зокрема, відповідно до пункту 31 у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.
За таких обставин, судом не було встановлено невідповідності спірної норми положенням акту вищої юридичної сили - абзацу 2 частини 7 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».
Відтак, з урахуванням вищезазначеного, суд вказує, що твердження представника позивача про те, що прийняття рішення Дніпровською міською радою від 24.11.2021 №19/12 Про затвердження Бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2022-2026 роки фактично зупиняє виконання судових рішень боржником є необґрунтованими.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що боржник має діяти добросовісно та планувати і забезпечувати відповідні видатки для забезпечення виконання судових рішень, а тому, суд погоджується з твердженнями представника позивача щодо неналежного забезпечення Дніпровською міською радою видатків на Бюджетну програму «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2022-2026 роки, що свідчить про недобросовісність дій боржника по відношенню до стягувача, проте не є підставою для визнання протиправним та нечинним спірного рішення.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення позивача до відповідача стосовно збільшення видатків в частині перерахування коштів для виконання судового рішення за виконавчими листами позивача для належного фінансування Бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2022-2026 роки.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Також, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінюючи докази у їх сукупності, проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.
Керуючись ст.ст.2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 жовтня 2023 року.

Суддя Н.Є. Сліпець