Справа № 214/4218/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 214/4218/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу інспектора відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Самойленко Марини Вікторівни на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року (суддя Ткаченко А.В., повне судове рішення складено 21 серпня 2023 року) в справі № 214/4218/21 за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Самойленко Марини Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Самойленко Марини Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 892690 від 18 травня 2021 року, закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року позов задоволено, скасовано постанову серії АР № 892690 від 18 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, закрите провадження у справі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення на користь відповідача.

Звертає увагу, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, у спірних правовідносинах належним відповідачем є ДПП, який не залучено до участі в справі.

Апелянт вказує про доведеність вчинення позивачем правопорушення зібраними доказами, а судом першої інстанції не зазначено, якими доказами спростовується вчинення позивачем правопорушення.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 обіймає посаду директора Департаменту розвитку інфраструктури міста виконавчого комітету Криворізької міської ради.

18 травня 2021 року інспектором ВБДР полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ Самойленко М.В. винесено постанову серії АР №892690 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 1.5 ПДР України та п. 3.1.1, п. 3.1.2 ДСТУ 3587-97 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 18 травня 2021 року о 15.40 год. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, обіймаючи посаду директора Департаменту розвитку інфраструктури міста виконавчого комітету Криворізької міської ради, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць та доріг м. Кривого Рогу, а саме не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни глибиною від 6 до 15 см та не позначив зазначену вибоїну дорожніми знаками на проїзній частині по вул. Профспілкова в м. Кривому Розі.

Відповідно до змісту посадових обов`язків ОСОБА_1 як директор департаменту (розділ ІІ посадової інструкції) між іншим: координує роботу у сфері дорожньо-мостового господарства, здійснює керівництво діяльністю департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, забезпечує виконання функцій замовника з будівництва, реконструкції, поточного та капітального ремонтів об`єктів дорожньо-мостового господарства міста, проведення закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти, відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до розділу ІV посадових обов`язків директор Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на департамент обов`язків, незадовільний стан трудової дисципліни серед підлеглих і використання прав, які передбачені цією посадовою інструкцією.

Виходячи з порівняльного аналізу вказаних вище положень, встановлених обов`язків позивача, зважаючи на відповідальність останнього, яка включає в себе принцип змішаної вини, який полягає у тому, що при визначенні відповідальності позивача враховується вина всього підпорядкованого йому підрозділу, а також виконавця замовлених робіт з ремонту об`єктів дорожньо-мостового господарства міста, а також зважаючи на презумпцію доведення вини, яка полягає в тому, що особа є невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення і не може бути піддана адміністративному стягненню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено відповідним рішенням уповноважених органів, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вина позивача з приводу інкримінованого йому діяння не є абсолютно визначеною та доведеною.

На думку суду першої інстанції, відповідач не встановив, чи було відомо позивачу в силу його службових обов`язків про зазначене у постанові пошкодження проїзної частини дороги та чи порушив він, виходячи з цього, терміни усунення цих недоліків, чи видавався відповідний припис щодо цього та чи отримував цей припис позивач безпосередньо. Також, відповідач не встановив, що саме позивачем були допущені дії або бездіяльність щодо усунення недоліків.

Тому суд першої інстанції вважав, що в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, а сам по собі факт наявності пошкодження проїзної частини у вигляді вибоїни не доводить вину позивача у невжитті своєчасних заходів щодо належного експлуатаційного стану цієї ділянки, адже матеріали справи не містять доказів обізнаності позивача про відповідні пошкодження (відповідне повідомлення, припис про усунення пошкодження, тощо). Отже, відповідач при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а спірна постанова не містить посилань, що недотримання пп. 3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 3587-97 створює небезпеку чи перешкоду для руху, загрожує життю або здоров`ю громадян, завдає або може завдати матеріальних збитків.

Приведені обставини стали підставою для задоволення позову.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування постанови за позовною заявою, відповідачем в якій зазначено інспектора патрульної поліції.

Судом встановлено, що постановою серії АР № 892690 від 18 травня 2021 року інспектором відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Самойленко М.В. директора Департаменту розвитку інфраструктури міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Карого І.О. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Згідно з постановою 18 травня 2021 року о 15.40 год. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, обіймаючи посаду директора Департаменту розвитку інфраструктури міста виконавчого комітету Криворізької міської ради, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць та доріг м. Кривого Рогу, а саме не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни глибиною від 6 до 15 см та не позначив зазначену вибоїну дорожніми знаками на проїзній частині по вул. Профспілкова в м. Кривому Розі.

Частиною першою статті 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху у вигляді накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 213 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються:

1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад;

2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом;

4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом;

5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Розглядаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що інспектор патрульної поліції Самойленко М.В. є належним відповідачем у справі.

Проте така позиція суду є помилковою, з огляду на таке.

У розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з частинами першою другою статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху та передбачені частиною першою статті 140 цього кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції, тобто діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а тому у цьому випадку не діють окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах або проходить службу в такому органі та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є саме відповідний орган Національної поліції, а не посадова особа, яка від імені цього органу винесла певну постанову.

Однак адміністративний позов позивачем заявлено до інспектора патрульної поліції області особисто, тобто до неналежного відповідача.

Згідно з частиною четвертою статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Стаття 43 КАС України визначено поняття адміністративної процесуальної правосуб`єктності.

Відповідно до частини першої статті 43 КАС здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

За приписами частини третьої статті 43 КАС здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Враховуючи, що належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є саме відповідний орган Національної поліції, а не посадова особа, яка від імені цього органу винесла певну постанову, саме відповідний орган Національної поліції є належним відповідачем у цій справі, до якого мали бути звернуті позовні вимоги позивача.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 17 вересня 2020 року в справі № 742/2298/17, від 26 грудня 2019 року № 724/716/16-а.

Одним з основних принципів адміністративного судочинства відповідно до статті 9 КАС України є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який полягає у тому, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта).

Частинами третьою п`ятою статті 48 КАС України встановлено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Суд першої інстанції не звернув увагу за приведені вище обставини, не здійснив заміну відповідача належним або не залучив до участі у справі відповідний орган Національної поліції як співвідповідача.

Суд зауважує, що суд апеляційної інстанції позбавлений компетенції на здійснення заміни неналежного відповідача в силу того, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (частина п`ята статті 308 КАС України).

Судом не надається оцінка доводам апелянта стосовно недоведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже враховуючи приведені обставини, відсутність у суду апеляційної інстанції компетенції на притягнення належного відповідача до участі в справі на стадії апеляційного перегляду справи, рішення суду першої інстанції має бути скасовано та в задоволенні позовних вимог, звернутих до особи, яка не може відповідати за позовом, належить відмовити.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Самойленко Марини Вікторівни на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року в справі № 214/4218/21 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року в справі № 214/4218/21 за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Самойленко Марини Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Ухвалити в справі № 214/4218/21 нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Самойленко Марини Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 18 жовтня 2023 року та відповідно до частини третьої статті 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов