Справа № 160/15384/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/15384/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року (суддя Дєєв М.В.) у справі №160/15384/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.01.2023 року № 56 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до заяви про призначення пенсії від 26.12.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 14.12.1987 року по 31.12.1987 року в колгоспі ім. Кірова (КСП ім.Кірова), з 01.01.2004 року по 10.03.2006 року у ПП Агрофірма Кірова та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 26.12.2022 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст..26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, в призначенні пенсії йому було відмовлено з посиланням на недостатність страхового стажу, при цьому, пенсійним органом не було зараховано до страхового стажу періоди роботи, які зазначені в трудовій книжці. Вказані дій та рішення пенсійного органу позивач вважав необґрунтованими, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.01.2023 року № 56 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до заяви про призначення пенсії від 26.12.2022 року;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2004 року по 10.03.2006 року у ПП Агрофірма Кірова;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від

26.12.2022 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивовано необґрунтованістю рішення про відмову в призначенні пенсії, з огляду на безпідставність не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача у ПП Агрофірма Кірова.

Рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, мотивовано тим, що спірне рішення відповідача не містить інформації про те, що до страхового стажу позивача не було зараховано його період роботи з 14.12.1987 року по 31.12.1987 року в колгоспі ім. Кірова (КСП ім.Кірова), а позивачем таких доказів суду надано не було.

Не погодившись з рішення суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову у повному обсязі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично посилається на ті обставини, які стали підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії та яким, на думку скаржника, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, після досягнення 55-ти річного віку, звернувся за місцем проживання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зі заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вказану заяву було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №56 від 02.01.2023 відмовлено позивачу у призначенні пенсії та в якому вказано, що необхідний вік пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 55 років та необхідний страховий стаж не менше 25 років. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страхових стаж ОСОБА_2 на дату звернення становить 21 рік 09 місяців 06 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.05.2023 року №22488-16617/В-01/8-0400/23 повідомлено позивача, що при призначенні страхового стажу не зараховано період роботи у ПП Агрофірма Кірова з 01.01.2004 року по 10.03.2006 року через відсутність інформації про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Не погодившись з такими діями та рішеннями пенсійного органу, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем, оскаржено в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Заперечуючи наявність такого страхового стажу пенсійний орган фактично не прийняв до уваги періоди роботи позивача, про які наявна інформація в трудовій книжці та які зазначені в оскаржуваному рішенні пенсійного органу.

Надаючи оцінку таким діям відповідача, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з такого.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно записів у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 наявні наступні записи про роботу зокрема:

- 05.04.2000 року прийнято на роботу в агрофірму Кірова бригадиром тракторної бригади (наказ №3 від 05.04.2000 року);

- 10.03.2006 року звільнено з агрофірми Кирова за власним бажанням (наказ №215 від 10.03.2006 року).

Відповідно витягу з пенсійної справи позивача, а саме згідно розрахунку стажу вбачається, що позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.01.2004 року по 10.03.2006 року у ПП Агрофірма Кірова.

Не зарахування до страхового стажу період роботи позивача з 01.01.2004 року по 10.03.2006 року у ПП Агрофірма Кірова пов`язано з тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату внесків.

Встановивши такі підстави для відмови в зарахуванні до страхового стажу зазначеного періоду роботи, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач, як застрахована особа, не повинен нести відповідальність за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної та своєчасної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при призначенні пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Відповідно до ст.106 Закону №1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, на якому працює (працювала) застрахована особа, оскільки саме страхувальник здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.03.2019р. (справа №688/947/17), від 24.05.2018р. (справі №490/12392/16-а), від 01.11.2018р. (справа № 199/1852/15-а).

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність не зарахування відповідачем до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.01.2004 року по 10.03.2006 року у ПП Агрофірма Кірова, що стало підставою для скасування рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання останнього повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року у справі №160/15384/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Повний текст постанови складено 19.10.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя О.В. Головко

суддя І.Ю. Добродняк