Справа № 480/6287/22
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2023 року Справа № 480/6287/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненка О.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, 3-тя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області про визнання протиправними дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовом до Державної судової адміністрації, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, просить:
визнати протиправною бездіяльність ДСА України щодо незабезпечення ТУ ДСА в Сумській області у повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 до 30.06.2021, виходячи із встановленого станом на 01.01.2021 прожиткового мінімуму для працюючих осіб у розмірі 2270 грн.;
зобов`язати ДСА України забезпечити ТУ ДСА в Сумській області бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.01.2021 до 30.06.2021, виходячи із встановленого станом на 01.01.2021 прожиткового мінімуму для працюючих осіб у розмірі 2270 грн.;
визнати протиправними дії ТУ ДСА в Сумській області щодо нарахування та виплати судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року у розмірі 2 102 грн.;
зобов`язати ТУ ДСА в Сумській області здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року, у відповідності до вимог статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 1 січні 2021 року складає 2 270 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.
В частині вимог до ДСА України Сумським окружним адміністративним судом 26.10.2022 постановлено рішення, яке законної сили не набрало. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2023 справа у частині вимог ОСОБА_1 до ТУ ДСА України в Сумській області направлена до суду першої інстанції пдля продовження розгляду. У зв`язку з цим вирішенню підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 до ТУ ДСА в Сумській області.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що працює суддею Конотопського міськрайонного суду Сумської області з 29.03.2004 року. Наказом голови суду від 01.04.2015 № 4-б їй встановлено щомісячну доплату за науковий ступінь у розмірі 15 % посадового окладу, а наказом від 24.04.2018 № 4-б доплата за вислугу років в розмірі 50% посадового окладу.
Відповідно до вимог ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон № 1402-VІІІ) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.
Отже, законом визначено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
З січня 2021 року ТУ ДСА України в Сумській області здійснювало нарахування та виплату позивачу суддівської винагороди, виходячи із прожиткового мінімуму в розмірі 2102 грн., а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн., який встановлено з 01 січня 2021 року законом України Про Державний бюджет на 2021 рік
ОСОБА_1 вважає, що ТУ ДСА України в Сумській області, діючи всупереч приписам статей 19 та 130 Конституції України, порушило норми діючого законодавства України та нарахувало і виплатило їй за період з 1 січня 2021 року до 30 червня 2021 року винагороду у розмірі меншому, ніж це визначено спеціальним законом, чим порушило її право на отримання суддівської винагороди у належному розмірі.
Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1ст.130 Конституції України, ч.1 ст.6 Закону України від 02.06.2016 № 1402-УІІІ Про судоустрій і статус суддів держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Відповідно до вимог ст.146 цього закону забезпечення функціонування судової влади передбачає окреме визначення у Державному бюджеті України видатків на утримання судів не нижче рівня, що забезпечує можливість повного і незалежного здійснення правосуддя відповідно до закону; законодавче гарантування повного і своєчасного фінансування судів, гарантування достатнього рівня соціального забезпечення суддів. Видатки на утримання судів визначаються з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Пунктом 2 ч. 1 ст.7 Бюджетного кодексу України визначено принцип збалансованості Державного бюджету України, відповідно до якого повноваження на здійснення витрат бюджету мають відповідати обсягу надходжень бюджету на відповідний бюджетний період. Положеннями статей 148, 149 Закону Про судоустрій і статус суддів визначено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
Згідно з частинами першою та другою статті 23 БК України, будь-які зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено Законом Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються Законом про Державний бюджет України, у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог закону України Про судоустрій і статус суддів ДСА України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом. Здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів (крім Верховного Суду та вищих спеціалізованих).
Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснює всі нарахування і виплати лише у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Причиною невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду, є недостатність виділення коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку виплати суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю Державної судової адміністрації України, як головного розпорядника бюджетних коштів. Територіальне управління зазначає, що органом, який наділений відповідними повноваженнями щодо фінансування витрат на виплату суддівської винагороди є Державна судова адміністрація України.
Відповідно до вимог Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються. Керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. Нецільове використання бюджетних коштів, тобто на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про державний бюджет, має наслідком, крім зменшення асигнувань на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, також і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.4 БК України виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.
Згідно з ч. 3 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус судді розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Верховний Суд у постанові від 20.04.2018 по справі № П/811/638/17 зазначив, що норми Закону N° 1774-VІІІ впливаючи на числове вираження розміру суддівської винагороди, безпосередньо не стосуютьсяїї визначення, поза як ними врегульовано виключно порядок застосування мінімальної заробітної плати при обрахунку суддівської винагороди.
Конституційний Суд України у Рішенні від 27.11.2008 № 26-рп/2008 зазначив, що закон про Державний бюджет України - правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами і територіальними громадами. За змістом ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування видатків, вони не можуть визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня - 2102 грн.
Отже, ТУ ДСА України в Сумській області як розпорядник коштів нижчого рівня не має правових підстав для самостійного нарахування та визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року поза межами видатків державного бюджету та без застосування обмежень, встановлених Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік. Розрахунок річного фонду суддівської винагороди по місцевим та загальним судам Сумської області станом на 22.01.2021 року здійснено відповідно до вимог ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2021 рік і складав 110616411, 4 грн. Відповідно до кошторису на 2021 рік, кошторисних призначень на початку року відділено за КЕКВ 2113 Суддівська винагорода у сумі 100966900 грн. Довідкою про зміни до кошторису № 59 від 09.03.2021 року збільшено видатки на суддівську винагороду на 9649500 грн. Річний фонд суддівської винагороди забезпечений повністю, у межах, визначених ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2021 рік. Положення цієї статті закону не визнавались неконституційними, а отже підлягають обов`язковому виконанню. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вивчивши матеріали справи, зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді з 14.06.2002, З 29.03.2004 на посаді судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області (а.с. 8 ).
Наказом голови Конотопського міськрайонного суду Сумської області Про встановлення щомісячної доплати ОСОБА_1 від 01.04.2015 № 4-б позивачу встановлено щомісячну доплату за науковий ступінь кандидата юридичних наук в розмірі 15 % посадового окладу судді (а.с. 8).
Наказом голови Конотопського міськрайонного суду Сумської області Про встановлення щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_1 від 24.04.2018 № 4-б позивачу встановлено щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 50% посадового окладу (а.с. 9).
Сторонами не заперечується, що з 01.01.2021 року до 30.06.2021 ТУ ДСА України в Сумській області здійснювало нарахування та виплату позивачу суддівської винагороди, виходячи із прожиткового мінімуму в розмірі 2102 грн., а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн., який встановлено ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік з 1 січня 2021 р.
ОСОБА_1 вважає, що ТУ ДСА України в Сумській області порушило норми діючого законодавства України та нарахувало і виплатило позивачу за період з 1 січня 2021 року до 30 червня 2021 року винагороду у розмірі меншому, ніж це визначено спеціальним законом, чим порушило її право на отримання суддівської винагороди у належному розмірі.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Cтаттею 130 Конституції України встановлено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Відповідно до вимог ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі -Закон № 1402-VIII) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Базовий розмір посадового окладу судді судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.
З наведеного вбачається, що Законом № 1402-VIII визначено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду. При цьому розмір прожиткового мінімуму цим законом не встановлюється. Такий розмір встановлено законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" №1082-IX (далі - Закон № 1082-ІХ). Відповідно до вимог ст. 7 Закону Закон № 1082-ІХ у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня для працездатних осіб встановлено у розмірі 2270 гривень. Для застосування при визначенні базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні.
Згідно з вимогами статті 146 Закону № 1402-VIII держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів відповідно до Конституції України. Забезпечення функціонування судової влади передбачає: 1) окреме визначення у Державному бюджеті України видатків на утримання судів не нижче рівня, що забезпечує можливість повного і незалежного здійснення правосуддя відповідно до закону; 2) законодавче гарантування повного і своєчасного фінансування судів; 3) гарантування достатнього рівня соціального забезпечення суддів.
Відповідно до вимог ч.1ст.147 Закону № 1402-VIII в Україні діє єдина система забезпечення функціонування судової влади - судів, органів суддівського врядування, інших державних органів та установ системи правосуддя.
Відповідно до ст.148 Закону № 1402-VIII фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів з діяльності всіх судів, крім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів, здійснює Державна судова адміністрація України. Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.
Видатки на утримання судів у Державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо Верховного Суду, Вищої ради правосуддя, апеляційної палати вищого спеціалізованого суду, а також у цілому щодо апеляційних, місцевих судів.
Видатки кожного місцевого суду визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку. Видатки на утримання судів у Державному бюджеті України не можуть бути скорочені в поточному фінансовому році.
Контроль за додержанням вимог цього Закону щодо фінансування судів здійснюється у порядку, встановленому законом.
Згідно з вимогами ст.149 Закону № 1402-VIII суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом.
З наведених норм закону вбачається, що ТУ ДСА України в Сумській області як територіальний підрозділ ДСА України та розпорядник бюджетних коштів взагалі не наділене повноваженнями визначати розмір суддівської винагороди, її складові та порядок розрахунку, а лише здійснює обчислення, за встановленим законом порядком, та виплату у межах кошторисів і щомісячних розписів видатків Державного бюджету України. У зв`язку з цим відповідач не має і повноважень обмежити розмір суддівської винагороди, як це стверджує позивач.
Відповідно до ч. 11 ст. 23 Бюджетного кодексу України забороняється без внесення змін до закону про Державний бюджет України збільшення бюджетних призначень за загальним та спеціальним фондами державного бюджету на: оплату праці працівників бюджетних установ за рахунок зменшення інших видатків; видатки за бюджетними програмами, пов`язаними з функціонуванням органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування), за рахунок зменшення видатків за іншими бюджетними програмами.
Відповідно до ч. 1, 4,5 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються. Казначейство України здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів і відображає їх у звітності про виконання бюджету. При реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань здійснюється перевірка відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми.
Дослідженими судом доказами, що маються у справі, підтверджуються пояснення відповідача про планування фонду суддівської винагороди на 2021 рік по місцевим загальним судам Сумської області у відповідності до вимог ст. 7 закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік. При цьому кошторисом передбачено виділення коштів у кількості, що є недостатньою для проведення виплати суддівської винагороди навіть у розмірі, що обрахований з прожиткового мінімуму у 2102 грн. Довідкою від 09.03.2021 № 59 внесено зміни до кошторису та додатково заплановано виділення 9649500 грн., що дозволило забезпечити виплату суддівської винагороди, визначеної з врахуванням вимог ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2021 рік, тобто використовуючи для обрахунку розмір прожиткового мінімуму у 2102 грн. ( а.с. 36-41). Дослідженими доказами не підтверджується збільшення кошторисних призначень та фактичне надходження коштів у розмірі достатньому для виплати суддівської винагороди, у тому числі і ОСОБА_1 , з розрахунку прожиткового мінімуму у 2270 грн.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказує на пріоритетність закону України Про судоустрій і статус суддів при визначенні розміру суддівської винагороди, на порушення відповідачем вимог Конституції України та Закону № 1402-VIII. Не заперечує, що ТУ ДСА України в Сумській області не наділене повноваженнями самостійно, без правового врегулювання, здійснювати перерахунок посадового окладу судді та здійснювати виплату у вищому розмірі. При цьому наполягає, що відповідач зобов`язаний був першочергово забезпечити виплату суддівської винагороди у повному обсязі за рахунок видатків Державного бюджету України на 2021 рік, визначити необхідний та достатній розмір річного фонду суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму у розмірі 2270 грн. Таке твердження суд вважає безпідставним.
Нормами Конституції України та Закону № 1402-VIII, на які посилається позивач, встановлено обов`язок держави забезпечувати незалежність суду, недоторканість та незалежність суддів, забезпечення належного рівня фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. Разом з тим, ТУ ДСА України в Сумській області як територіальному підрозділу ДСА України та розпоряднику бюджетних коштів у системі забезпечення функціонування судової влади надано певне коло повноважень для виконання покладених на нього функцій. До таких повноважень не входить визначення відповідності законів Конституції України, встановлення ієрархії та пріоритетності застосування нормативних актів, збільшення видатків Державного бюджету, визначення розміру фонду суддівської винагороди, можливість на власний розсуд визначати розмір суддівської винагороди з перевищенням розміру відповідних бюджетних призначень. Фактично позивач стверджує, що ТУ ДСА України в Сумській області мало здійснити виплати суддівської винагороди у розмірі, що перевищує відповідні бюджетні асигнування, тобто вчинити дії, які статтею 48 Бюджетного кодексу України визнаються порушенням бюджетного законодавства.
На підставі викладеного, суд вважає, що у період з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року ТУ ДСА України в Сумській області не мало правових підстав та фактичної можливості здійснювати виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 із застосуванням для розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2270 грн. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не було вчинено протиправних дій при виплаті суддівської винагороди ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 до 30.06.2021, підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб , який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року, у розмірі 2102 грн. 00 коп.; зобов`язання здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого складає 2270 грн. 00 коп. відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко