Справа № 541/2947/23
Суддя: Цімбота Л. Г.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2947/23
Провадження № 2-а/538/21/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року суддя м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря Дугніст А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Лохвиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА № 00013474 від 08.08.2023 р.,
У вказаній постанові зазначено про те, що 06.08.2023 р. о 17 год 30 хв за адресою Н-07 , км 191+578 Сумська обл автомобіль марки DAF FT XF 105.460 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, зокрема з навантаженням на одинарну вісь транспортного засобу на 10,296 % (1,184 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. Вказану постанову вважає протиправною та такою, що складена без урахування всіх обставин.
Також зазначила, що перевозився сипучий вантаж - пшениця, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху. А тому проведення зважування у русі без дотримання часу, необхідного врівноваження сипучого вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на транспорний засіб та причіп.
Окрім того, в постанові не зазначена інформація про рух сідлового тягача з спеціалізованим напівпричепом, самоскидом.
В свою чергу сідловий тягач DAF FT XF 105.460 державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі спеціалізованим напівпричепом, самоскидом марки ROBUSTE, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Позивач в судовому засіданні та її представник в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримали, суду пояснили обставини, викладені в позові та у відповіді на відзив. Додатково позивач пояснила, що вона як ФОП надає послуги з перевезення агропідприємству, пояснила
механізм завантаження та розвантаження зерна, документування таких дій, наполягала, що ТТН є первинним документом, що підтверджує масу автомобіля з вантажем. Наполягали на тому, що система зафіксувала параметри ваги некоректно, не відображено можливих інших транспортних засобів.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду відзив, його представник в заяві до суду просила справу слухати без її участі.
Заперечення проти позову представник відповідача мотивувала наступним. Заперечуючи проти твердження позивача про невідповідність змісту оскаржуваної постанови вимогам, встановленим законодавством, зазначає що зміст цієї постанови відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, усі відомості, які містяться в ній, відповідають вимогам чинного законодавством, тобто вона містить всі передбачені законодавством відомості та інформацію, зокрема, ті, що визначені п. 17 Порядку № 1174, а саме зазначені виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, на спростування аргументів позивача про відсутність повної інформації щодо транспортного засобу (зокрема причепу), зазначила, що вказане спростовується доданими до відзиву: фотографіями, здійсненими в момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт, інформаційною карткою, сформованою автоматичним пунктом та витягом з програми АРМ-аудиту щодо виявленого правопорушення. Зазначила, що такі фото містяться і на офіційному веб-сайті Укртраснбезпеки. Перевищення встановлених габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, з документів долучених до відзиву, вбачається, що порушення стосується саме нормативно вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норма. Також на спростування тверджень позивача, зокрема, її посилання на ТТН, зазначила, що такий документ не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозиться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту; сам факт наявності ТТН не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в товарно - транспортних накладних, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, а відтак не може сприйматися судом як належний та допустимий доказ. Щодо доводів позивача про відсутність в постанові інформації про напівпричеп, на їх спростування зазначила, що такий напівпричеп самостійно рухатися не може, його рух здійснюється виключно за рахунок тягача, ідентифікаційні дані якого і зазначені в постанові. Також на підтвердження своїх заперечень представник відповідача у відзиві навела детальні формули та розрахунки, які застосовуються при вимірювання вагових параметрів із застосуванням похибки.
Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши докази надані сторонами по справі, дійшов такого висновку.
У вказаній постанові зазначено про те, 06.08.2023 р. о 17 год 30 хв за адресою Н-07 , км 191+578 Сумська обл автомобіль марки DAF FT XF 105.460 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, зокрема з навантаженням на одинарну вісь транспортного засобу
З копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів вбачається, що власником транспортного засобу марки DAF FT XF 105.460 днз НОМЕР_1 , а напівпричепу з днз НОМЕР_2 є позивач (а.с. 9).
Будь-яких копій дозволів на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри якого перевищує нормативні, позивачем не надано.
Відповідачем же надано також сертифікати на технічний засіб де зазначено про їх чинність до грудня 2023р.
Наведені факти свідчать, що в даному випадку підлягають застосуванню такі норми права.
Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Пунктом 22.1 Правил дорожнього руху визначено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за заднійгабарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Згідно з ч.1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені.... частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ..., частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно з ч.ч. 2, 3 вказаної статті постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Так, з копії постанови від 08.08.2023 вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб,яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання
адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на вісь та перевищення такого навантаження.
Що стосується інформації (її відсутності, на думку позивача) щодо причепу, суд вважає, враховуючи аргументи представника відповідача, що це не впливає на висновок про наявність складу правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП, крім того постанова містить інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.
Що стосується аргументу позивача щодо сипучості вантажу, то суд зазначає,по перше, що відповідно до 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Таким чином, і водій транспортного засобу, власником якого є позивач, під час перевезення сипучого вантажу, повинен був це враховувати поряд зі зміною (збільшенням чи зменшенням) швидкості руху.
Тобто, при зміні руху автомобіля, вантаж, який є сипучим, пересипаючись по інерції, створює підвищене навантаження на ту чи іншу вісь, що в свою чергу, на думку суду, може бути причиною пошкодження дорожнього покриття.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було б покладено доведений на їх думку факт, що позивач порушив вимоги п. 22,5 ПДР.
Суд зазначає, що надані відповідачем документи, є достовірними, достатніми та допустимими доказам, і в повному обсязі спростовують аргументи позивача.
Суд також звертає увагу, що в справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належать позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення, якими могли б бути перевезення, саме у контейнерах, згідно з їх призначенням. Позивачем не надано доказів перевезення вантажу контейнером із відповідним маркуванням, адже в ТТН, наданій позивачем, зазначено, що вантаж, який перевозився в транспортному засобі є пшениця, і завантаження здійснено насипом , і позивач зазначив в судовому засіданні,що напівпречіп є самоскидом.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому складання постанови
уповноваженим органом про притягнення її до адміністративної відповідальності є правомірним. А відтак винесена постанова є законною, обгрунтованою, а підстави для задоволення позову відсутні.
Приймаючи таке рішення суд враховує і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 р. у справі № 573/154/23.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 73-76, 77, 79, 229, 243, 244, 245, 246, 257, 286 КАС України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА № 00013474 від 08.08.2023 р. відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Лохвицький районнийсуд Полтавської області.
Суддя Лохвицького
районного суду Л.Г.Цімбота