Справа № 932/3944/23
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/3944/23
Провадження № 2а/932/143/23
Р І Ш Е Н Н Я
20 жовтня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області батальйону 4 роти, лейтенанта поліції Савран Дмитра Сергійовича, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
26 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6856551 від 19 квітня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з одночасним закриттям провадження по справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №6856551 від 19 квітня 2023 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. Як зазначив інспектор поліції у постанові, він 19.04.2023 року о 11 год. 28 хв. у м.Дніпро по вул. Січеславська Набережна,19А, керуючи ТЗ Ford EDGE, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вулиць Володимира Мономаха та Січеславська Набережна на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ґ ПДР. Він не оспорює, що дійсно 19.04.2023 року біля 11 год. 20 хв., він завершував проїзд перехрестя вул.Володимира Мономаха та вул.Січеславська Набережна на жовтий сигнал світлофора, проте, відповідно до п.8.11 ПДР України водіями, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Він намагався пояснити поліцейським, що рухався відповідно до ПДР, але, враховуючи дорожні умови, він не мав змоги зупинити транспортний засіб відповідно до вимог п.8.10 ПДР, не застосовуючи екстреного гальмування, оцінивши дорожню обстановку, впевнившись у безпеці, завершив проїзд перехрестя. Притягнення його до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України, дана постанова є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Ухвалою суду від 27.04.2023 року суддя Сікора О.О. відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
На підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 12.06.2023 року за №77 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023 року адміністративна справа передана для розгляду судді Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою судді від 12.06.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
13.06.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який ідентичний поясненням третьої особи та не містять ніяких інших обставин по справі.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою від 19 квітня 2023 року серії ЕАС №6856551 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором УПП в Дніпропетровській області батальйону, 4 роти, лейтенантом поліції Савран Д.С. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України. В постанові зазначено, що 19.04.2023 року о 11 год. 28 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford EDGE, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вулиць Володимира Мономаха та Січеславська Набережна на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ґ ПДР України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до постанови серії ЕАС №6856551 від 19.04.2023 року, позивачу інкримінується порушення вимог п.8.7.3. ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.
Згідно із вимогами ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правилами дорожнього руху України, що затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами і доповненнями, Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч. 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Пунктом 8.7.3 ПДР визначено, що сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух (п.п.а); зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух (п.п.в); жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів (п.п.ґ); червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух (п.п.е).
Крім того, пунктом 8.10 ПДР визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Пунктом 8.11 ПДР встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Окрім того, відповідно до п.п.г п. 12.9. ПДР України водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).
Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями п.п.8,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Зі змісту вказаної вище постанови вбачається, що ОСОБА_1 19.04.2023 року о 11 год. 28 хв. керував транспортним засобом Ford EDGE, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вулиць Володимира Мономаха та Січеславська Набережна на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ґ ПДР України.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач заперечував факт порушення ним п.8.7.3. ґ ПДР України зазначивши, що він не оспорює, що дійсно 19.04.2023 року біля 11 год. 20 хв., він завершував проїзд перехрестя вул.Володимира Мономаха та вул.Січеславська Набережна на жовтий сигнал світлофора, проте, відповідно до п.8.11 ПДР України водіями, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, тому він діяв згідно Правил дорожнього руху України.
Доводи позивача щодо того, що він закінчував рух по перехрестю на жовтий сигнал світлофору спростовуються дослідженим судом в судовому засіданні відеозаписом, який вказаний в якості додатку до оскаржуваної постанови серії №ЕАС №6856551 від 19.04.2023, з якого вбачається, що автомобіль Ford EDGE, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вулиць Володимира Мономаха та Січеславська Набережна на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, а закінчував проїзд вже на червоний сигнал світлофора.
З огляду на зазначене, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що він у відповідності до п.8.11 ПДР України закінчив проїзд перехрестя.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивач, керуючи транспортним засобом повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, у тому числі і за організацією дорожнього руху та відповідними сигналами світлофорів, та при необхідності прийняти потрібні міри до безпечного керування, зокрема, зупинення автомобіля, з метою недопущення проїзду регульованого за допомогою світлофора перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора.
Окремо судом відзначається, що у даній справі не підлягають застосуванню вимоги п.8.11 ПДР, за якими водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, так як з переглянутого та дослідженого судом відеоматеріалу вбачається, що позивач навпаки пришвидшив рух та виїхав на перехрестя вже на забороняючий жовтий сигнал світлофора, закінчуючи проїзд на червоний сигнал світлофора, у позивача було достатньо часу застосувати гальмування перед перехрестям на мерехтливий зелений сигнал світлофора, не порушуючи вимог п.8.7.3 ґ ПДР.
При цьому, щодо інших аргументів позивача, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи по суті, на підставі чого в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.
У відповідності до ст. 139 КАС України, оскільки в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, судовий збір слід віднести за рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області батальйону 4 роти, лейтенанта поліції Савран Дмитра Сергійовича, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева