Справа № 420/3450/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/3450/23

Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Місце та час укладення судового рішення «----», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 23.05.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

20.02.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2-1502 від 28.12.2022р. про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021р. у розмірі 39915грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки він вже сплатив податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021р. у розмірі 10377,90грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.05.2023р. позов задоволений, оскільки позивачем вже сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021р. у розмірі 10377,90грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 25.07.2022р. №0-1502.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки позивачем було лише частково сплачено податкове зобов`язання за площу об`єкта 115,31кв.м. в розмірі 10377,90грн., тому спірним податковим повідомленням рішенням нараховане податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021р. на загальну площу об`єкта 443,5кв.м. з урахуванням даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 39915грн.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору про поділ нерухомого майна №2465 від 18.09.2020р., ОСОБА_1 належить на праві власності об`єкт нежитлової нерухомості нежитлова будівля загальною площею 443,5кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.33/

25.07.2022р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийняте податкове повідомлення-рішення №0-1502 згідно з пп.266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості площею 115,31кв.м. за 2021р., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 10377,90грн. /а.с.7/

29.08.2022р. позивачем було сплачено зазначене податкове зобов`язання, що підтверджується платіжним дорученням №12062376 від 29.08.2022р. на суму 10377,90грн. /а.с.8/

28.12.2022р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №2-1502 згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості площею 443,50кв.м. за 2021р., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 39915грн. /а.с.6/

Не погоджуючись з правомірністю податкового повідомлення-рішення від 28.12.2022р. №2-1502 на суму 39915грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі (п.10.3 ст.10 ПК України).

Згідно п.12.3 ст.12 ПК України (в редакції, чинній на час прийняття рішення органом місцевого самоврядування) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до пп.12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні ст.7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

У відповідності до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України).

Відповідно пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із ст. 10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

За змістом пп.266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп.266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, загальна площа нежитлової будівлі позивача за адресою: АДРЕСА_1 , становить 443,50кв.м.

При цьому, пп. 266.3.1. п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Тобто, базою оподаткування є загальна площа нежитлової будівлі позивача у розмірі 443,50кв.м.

25.07.2022р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийняте податкове повідомлення-рішення №0-1502 згідно з пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості площею 115,31кв.м. за 2021р., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 10377,90грн. /а.с.7/

29.08.2022р. позивачем було сплачено зазначене податкове зобов`язання, що підтверджується платіжним дорученням №12062376 від 29.08.2022р. на суму 10377,90грн. /а.с.8/

Разом з тим, оскільки позивачем частково сплачено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно площею 115,31кв.м. за 2021р., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 10377,90грн, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.12.2022р. №2-1502 є правомірним в частині визначення податку на нерухоме майно площею (443,50-115,31) 328,19кв.м. за 2021р., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі (39915-10377,90) 29,537,10грн.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому в порядку ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст.311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 28.12.2022р. №2-1502 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021р., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 10377,90грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв