Справа № 240/3652/23
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3652/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Євген Юрійович

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

18 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ойлгазтрейд» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ойлгазтрейд» (ТОВ «Ойлгазтрейд») звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (ГУ ДПС у Львівській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 12.10.2022 №.

03 квітня 2023 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено те, що позивачем отримано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 17.11.2020 №2007503 термін дії якої з 19.11.2020 до 19.11.2021 та ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 08.10.2020 №2005082 термін дії якої з 24.10.2020 до 24.10.2021.

Так, на підставі направлень на перевірку від 31.08.2022 № 5854, від 31.08.2022 № 5853 посадові особи Головного управління ДПС у Львівській області провели фактичну перевірку ТОВ "Ойлгазтрейд" за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: вул. Львівська, 1а, с. Ясенівці, Львівська область (магазин на АЗС), з питань дотримання вимог Кодексу, Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та інших нормативно-правових актів, які регулюють контроль за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів, за результатами якої складено акт від 12.09.2022 №7115/13-01-09-01/39698290.

У ході проведеної перевірки встановлено факт реалізації позивачем 19.11.2021 горілки «Гріндей» 0,5 л по ціні реалізації та пива «Гараж Лимон» без відповідної ліцензії та факт реалізації 24.10.2021 цигарок «LM Loft Sea Blue», цигарок «Rotmans demi blu» без наявності відповідної ліцензії.

Податковий орган виходив з того, що останнім днем дії ліцензії позивача на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 19.11.2020 до 19.11.2021 слід вважати 18.11.2021, а також останнім днем дії ліцензії позивача на право здійснення роздрібної торгівлі тютюнових виробів терміном дії з 24.10.2020 до 24.10.2021 слід вважати 23.10.2021.

На підставі акта перевірки 12.10.2022 року ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення № про застосування фінансових санкцій на суму 34000,00 грн:

-17000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії;

- 17000,00 грн за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії.

Не погодившись з таким рішенням позивач оскаржив його до Житомирського окружного адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача прийнято необґрунтовано, без урахування усіх обставин що мають значення для прийняття рішень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (Закон № 481).

Статтею 15 Закону №481 визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно ч. 29 ст. 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Відповідно до абз. 6 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Тобто, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних та тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема, строку її дії.

Однак, Закон України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами» не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України (ЦК України) строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (ч. 1 ст. 255 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

Колегія суддів також враховує, що за змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Згідно ч. 2 ст. 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Так, із матеріалів справи встановлено, що позивачу видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, з терміном дії з 19.11.2020 до 19.11.2021 та ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, з терміном дії з 24.10.2020 до 24.10.2021.

При цьому, терміни дії вказаних ліцензій був обмежений повноваженим органом з настанням календарного дня 19.11.2021 та 24.10.2021, шляхом зазначення в них прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензіях її кінцевої дати дії «до 24.10.2021», «19.11.2021» та положень Конвенції, суд першої інстанції обґрунтовано погодився з доводами позивача щодо недопущення ним порушень вимог Закону №481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (алкоголю та тютюну) в останні дні чинності ліцензій - 24.10.2021 та 19.11.2021.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17, від 07.02.2019 у справі № 803/630/17, від 18.04.2019 у справі № 815/1871/16.

Таким чином, ліцензійним органом абсолютно правомірно вказано термін дії ліцензій з 24.10.2020 до 24.10.2021 та з 19.11.2020 до 19.11.2021 в один рік, а позивачем у свою чергу не допущено порушень вимог статті 15 Закону № 481/95-ВР у випадку продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на підставі цих ліцензій 24.10.2021 та 19.11.2021, оскільки саме на ці календарні дати припадає подія, яка має юридичне значення, а саме, закінчення дії ліцензій до 24 години цього дня.

Таким чином, передчасним є висновок податкового органу стосовно того, що суб`єкт господарювання має право здійснювати торгівлю підакцизними товарами до дати зазначеної в ліцензії, з урахуванням того, що останнім днем торгівлі буде дата, що передує даті, зазначеній у такій ліцензії.

Колегія суддів також вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що прийменник «до» означає не включення вказаного після нього дня, так як в даному випадку мова йде про перебіг строку та саме визначення терміну, зокрема, у відповідний місяць та число року. Більше того, навіть якщо й припустити таке врегулювання, то дія ліцензії «включно» або «виключаючи» останній день терміну дії такого не містить.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за здійснення ним 24.10.2021 та 19.11.2021 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягало скасуванню.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що наведенні в апеляційній скарзі доводи повністю спростовуються встановленими у справі обставинами та письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.