Справа № 380/17141/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 рокусправа № 380/17141/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді за участю:Морська Галина Михайлівна
секретаря судового засіданняНаум`як Х.О.
представника позивача Довженка Д.С.

представника відповідача Марциняка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки №0-1303 від 08.06.2021 на суму 35247,95 грн (Новояричівська ТГ);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки №0-1303 від 08.06.2021 на суму 241962,44 грн (Миколаївська ТГ);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки №2-1303 на суму 335328,00 грн (Миколаївська ТГ);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки №0-1303 від 08.06.2021 на суму 158,19 грн (квартира в м.Одеса);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки №2-103 від 06.09.2022 на суму 206,79 грн (квартира в м.Одеса);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки №2-103 від 14.09.2022 на суму 586,56 грн (житловий будинок в м.Бровари, Київська область).

Ухвалою від 31.07.2023 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання 18.09.2023.

Протокольною ухвалою від 18.09.2023 підготовче засідання відкладено до 04.10.2023.

Ухвалою від 04.10.2023 закрите підготовче провадження, справи призначена до судового розгляду на 17.10.2023.

У судовому засіданні 17.10.2023 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка 17.07.2023 із матеріалів справи № 380/14547/23 дізналася про спірні ППР. Стверджує, що не отримувала їх поштою. Із ППР не згодна, вважає їх протиправними з наступних підстав. Так ППР №0-1303 від 08.06.2021 на суму 206,79 грн (квартира в м. Одеса); №2-103 від 06.09.2022 року на суму 206,79 грн (квартира в м. Одеса); №2-103 від 14.09.2022 прийняті податковим органом помилково, оскільки позивачка не є власницею даного майна. Воно належить повній тезці позивачки, яка має інший РНОКПП. Щодо ППР №0-1303 від 08.06.2021 року на суму 35 247,95 грн (Новояричівська ТГ) зазначає, що вона є сільськогосподарським товаровиробником та споруду (корівник) що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , використовує для утримання овець, курей, качок, відтак дане майно не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно. Також вказує на неправильне застосування відповідачем відсоткової ставки податку на підставі Рішення Старояричівської сільської ради №1 від 27 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020 рік». Щодо ППР №0918197- 2407-1303 від 08.06.2021 року на суму 241 962,44грн (Миколаївська ТГ) та №2-1303 на суму 335 328,00грн стверджує, що позивачці належало на праві власності нерухоме майно: нежитлова будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 5588,8 м2. Із листопада 2015 році вказане нежитлове приміщення було повністю зруйноване, що підтверджується документами, доданими позивачкою до позову, відтак не може бути об`єктом оподаткування. Також зазначає про неправильне застосування позивачем відсоткових ставок податку на підставі рішень Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області №1793 від 20.05.2020 та №1382 від 26.06.2019.

Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи наступним «…Згідно даних ІКС «Податковий блок» та даних Державного реєстру прав на нерухоме майно на момент прийняття рішень ОСОБА_1 є власником: - нежитлова будівля, площею 1 628,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . - нежитлова будівля, площею 5588,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 Відповідно до п.1 Рішення двадцять дев`ятої сесії сьомого демократичного скликання Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020 рік» та відповідно до п.1 Рішення тридцять дев`ятої сесії сьомого демократичного скликання Старояричівської сільської ради Кам`янка Бузького району Львівської від 27.06.2019 року №1 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020 рік» не встановлено ставки для оподаткування нежитлових будівель. Задля уникнення втрат до бюджету щодо адміністрування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки застосовано ставку податку за 1 кв.м. у розмірі 0.5 відс. розміру мінімальної заробітної плати, та 1 % розміру мінімальної заробітної плати відповідно, а саме: 4723,00 грн (розмір мінімальної заробітної плати у 2020 році) х 0,5% х 1628,3 кв.м = 38 452,3грн / 12 місяців х 11 місяців = 35 247,95 грн.( Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Цеперів, вул. Сонячна, 16.) 4723,00 грн (розмір мінімальної заробітної плати у 2020 році) х 1% х 5588,8 кв.м = 263 935,4 / 12 місяців х 11 місяців = 241 962,44грн.( Львівська область, село Устя, вулиця Поляна, буд. 56) 6000 грн (розмір мінімальної заробітної плати у 2021 році) х 1% х 5588,8 кв.м = 335 328,00 грн.( АДРЕСА_2 ) Позивач вказує, що використовує вищезгадану нежитлову будівлю а саме нежитлова будівля, площею 1 628,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . для сільськогосподарських потреб, проте жоден документ який це підтверджує на адресу контролюючого органу не надсилався. Тому застосовувати ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 0,02 відс. розміру мінімальної заробітної плати є неправомірним. Щодо твердження позивача, що будівля за адресою АДРЕСА_2 повністю зруйнована, контролюючий орган зазначає наступне. Оскільки до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про знищення об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою АДРЕСА_2 внесені лише 26.09.2022, відповідно і податкові повідомлення рішення по даному об`єкту нерухомості сформовані за 2020 та 2021 роки відповідно. Жодних актів обстеження які зазначені в позовній заяві на адресу контролюючого органу не надходило…».

Щодо ППР №0-1303 від 08.06.2021 на суму 206,79 грн (квартира в м. Одеса); №2-103 від 06.09.2022 року на суму 206,79 грн (квартира в м. Одеса); №2-103 від 14.09.2022 представник відповідача у судовому засіданні погодився, що вони прийняті помилково і власниця майна є інша особа повна тезка позивачки із іншим РНОКПП.

Просив суд відмовити у задоволенні позову з урахуванням пояснень та відзиву.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Щодо строку звернення позивачки до суду, суд зазначає наступне.

Разом із позовною заявою представник позивача надав до суду клопотання про поновлення строку звернення, у якому зазначив, що про існування спірних податкових повідомлень-рішень позивач дізналась лише 17.07.2023 після ознайомлення з матеріалами справи №380/14547/23. Стверджує, що спірні рішення на адресу позивачки не надходили.

З урахуванням твердження позивача про те, що їй зі спірними рішеннями вона ознайомилась лише з матеріалів справи, то строк звернення до суду, передбачений ст.122 КАС України позивачем не пропущено.

В ухвалі про відкриття провадження у справі суд зазначив, що питання щодо дотримання/не дотримання позивачем строків звернення до суду буде вирішено судом після витребування від Головного управління ДПС у Львівській області доказів направлення/отримання спірних рішень.

Так ухвалою від 31.07.2023 суд зобов`язав відповідача надати суду належним чином завірені (належної якості) копії податкових повідомлень рішень №0-1303 від 08.06.2021; №0-1303 від 08.06.2021; №2-1303; №0-1303 від 08.06.2021; №2-103 від 06.09.2022; №2-103 від 14.09.2022 та докази їх вручення позивачці, відповідно до порядку передбаченого п.42.2 ст.42 ПК України.

На виконання вимог суду на підтвердження надіслання позивачці спірних ППР відповідач надав копії трьох списків згрупованих поштових відправлень.

Суд не приймає дані докази на підтвердження факту надіслання спірних ППР позивачці, оскільки із наданих поштових відправлень неможливо встановити які документи надсилались адресатам, а дві з наданих копії настільки низької якості, що неможливо встановити, чи зазначене у списках прізвище позивачки.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача зазначив, що інших доказів надіслання/вручення позивачці спірних ППР він надати не може, відтак суд вважає недоведеним відповідачем як суб`єктом владних повноважень факту надіслання/вручення ОСОБА_2 спірних ППР.

Тому суд приходить до висновку, що позивачка не пропустила строк звернення до суду, оскільки дізнавшись про існування ППР 17.07.2023, звернулась до суду 25.07.2023.

По суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким викладено у новій редакції ст. 266 Податкового кодексу України введено новий вид податку для громадян України, яким передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Згідно з п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Відповідно до п.п. 14.1.1291 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, зокрема будівлі промисловості.

Відповідно до п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно з п.п. «а» п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно даних ІКС «Податковий блок» та даних Державного реєстру прав на нерухоме майно на момент прийняття рішень ОСОБА_1 є власником наступного нерухомого майна:

- нежитлова будівля, площею 1 628,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля, площею 5588,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведене, податковий орган прийняв наступні ППР:

- №0-1303 від 08.06.2021 року на суму 35 247,95 грн (Новояричівська ТГ);

- №0918197- 2407-1303 від 08.06.2021 року на суму 241 962,44грн (Миколаївська ТГ);

- №2-1303 від 14.09.2022 на суму 335 328,00 грн (Миколаївська ТГ);

- №0-1303 від 08.06.2021 року на суму 206,79 грн (квартира в м. Одеса);

- №2-103 від 06.09.2022 року на суму 206,79 грн (квартира в м. Одеса);

- №2-103 від 14.09.2022 року на суму 586,56 грн (житловий будинок в м. Бровари, Київська область).

Не погодившись із цими ППР, позивачка звернулась до суду.

Щодо правомірності ППР №0-1303 від 08.06.2021 на суму 35247,95 грн., суд зазначає наступне.

Позивачу на праві власності належить нерухоме майно, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , а саме: нежитлова будівля (корівник) позначка, 2, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17946347 від 03.03.2008 року.

Право власності набуте за договором купівлі - продажу нежитлової будівлі від 28.02.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кам`янка - Бузького районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А.

Відповідно до довідки Старояричівського старостинського округу Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області № 404 від 19.07.2023 нерухоме майно, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , а саме: нежитлова будівля (корівник) відноситься до будівель класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що затверджений наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації 17.08.2000 № 507.

Рішенням Старояричівської сільської ради №1 від 27 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020 рік» встановлено розмір податку на нерухомість на 2020 рік для будівель сільськогосподарського призначення в розмірі 0,02 % за 1 кв.м. від розміру мінімальної заробітної плати. Мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2020 року становить 4 723,00грн.; ставка податку становить 9,45грн. за 1 кв.м.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, Позивачу належить на праві власності нерухоме майно, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , а саме: нежитлова будівля (корівник) позначка, 2 загальною площею 1628,3 кв.м.

Таким чином, розрахунок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки складає: 1628,3 кв.м х 9,45грн. = 15 387,44грн.

Суд вважає помилковим посилання позивачки на абзац ж) п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України як на підставі для звільнення від сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки як сільськогосподарського товаровиробника, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу ж) п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування: ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Поняття сільськогосподарського товаровиробника наведене у п.п.14.1.235. п.14.1 ст. 14 ПК України - сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Оскільки позивачка не є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні п.п.14.1.235. п.14.1 ст. 14 ПК України, відповідно вона є платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за об`єктом - нежитлова будівля (корівник) за адресою АДРЕСА_1 .

Разом із тим, суд погоджується із позивачем, що податковий орган протиправно застосував ставку податку 0,5% (нежитлові будівлі), тоді як застосуванню підлягала ставка для будівель сільськогосподарського призначення в розмірі 0,02 % за 1 кв.м. від розміру мінімальної заробітної плати на підставі Рішення Старояричівської сільської ради №1 від 27 червня 2019 року.

Враховуючи наведене, суд скасовує ППР №0-1303 від 08.06.2021 2021 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 19860,51

Щодо правомірності ППР №0918197- 2407-1303 від 08.06.2021 року на суму 241 962,44 грн (Миколаївська ТГ) та №2-1303 від 14.09.2022 на суму 335 328,00 грн (Миколаївська ТГ), суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , належало на праві власності нерухоме майно, саме: нежитлова будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 5588,8 м2, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що виданий Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 05.03.2009 року.

Право власності підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22084382 від 05.03.2009 року.

Із листопада 2015 вказане нежитлове приміщення було повністю зруйноване, що підтверджується довідкою Дрогобицької сільської ради Миколаївського району Львівської області №02-15/569 від 29.11.2018 року, довідкою інженера (експерта) з інвентаризації нерухомого майна № 12-09/22 від 12.09.2022 року.

Також Довідкою про обстеження земельної ділянки, будівель та споруд №12-09/22 від 12.09.2022 підтверджено, що будівля демонтована.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2022 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесені відомості про знищення об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що об`єктом оподаткування є загальна площа нерухомого майна (будівлі, споруди), яка реально існує, а довідкою Дрогобицької сільської ради Миколаївського району Львівської області №02-15/569 від 29.11.2018 підтверджено знищення такого майна із листопада 2015, суд приходить до висновку про відсутність у позивачки обов`язку сплати податку за нерухомість, якої реально не існує.

Відтак суд приходить до висновку про скасування ППР №0918197- 2407-1303 від 08.06.2021 та №2-1303 від 14.09.2022.

Щодо правомірності ППР - №0-1303 від 08.06.2021 року на суму 206,79 грн (квартира в м. Одеса); №2-103 від 06.09.2022 року на суму 206,79 грн (квартира в м. Одеса); №2-103 від 14.09.2022 року на суму 586,56 грн (житловий будинок в м. Бровари, Київська область), суд зазначає наступне.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав факт помилкового складення цих ППР щодо позивачки, оскільки об`єкти нерухомого майна, за які нарахований податок не перебувають у власності позивачки, а належать іншій особі (повній тезці позивачки, яка має інший РНОКПП), що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак позов у цій частині теж підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності спірних ППР.

За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1303 від 08.06.2021 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 19860,51 грн.

Визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1303 від 08.06.2021, №2-1303 від 14.09.2022, №0-1303 від 08.06.2021, №2-103 від 06.09.2022, №2-103 від 14.09.2022 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) судовий збір у сумі 9594 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн 91 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 20 жовтня 2023 року.

СуддяМорська Галина Михайлівна