Справа № 420/1293/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/1293/23

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання - Коблова А.О.,

за участю представника відповідача Кобзаря Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: військова частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

23 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 березня 2022 року по 31 березня 2022 року; з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року; з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року; з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року; з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року; з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року у розмірі 100000 гривень 00 копійок в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 березня 2022 року по 31 березня 2022 року; з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року; з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року; з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року; з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року; з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року, виходячи з її розміру 100000 гривень 00 копійок, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої винагороди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач в період з 24.02.2022 по 22.10.2022 року проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 та з 24.03.2022 року був відряджений до військової частини НОМЕР_2 .

Позивач вказував, що на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2022 №19, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2022 № 29, наказу командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності від 24.03.2022 року №38 та рапорту командира маневреної групи №5/82 військової частини НОМЕР_1 він приймав безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримуванні російської збройної агресії з 24 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 № 4092 від 31.08.2022.

Разом із тим, на звернення позивача щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідач надав відмову без обґрунтування підстав ненарахування та невиплати додаткової винагороди.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та у відзиві на позовну заяву зазначив, що правових підстав для виплати позивачу додаткової винагороди до 100000 гривень у спірний період не має, оскільки ОСОБА_1 не подавав рапорт безпосередньому керівнику командиру військової частини НОМЕР_1 . Крім того, до військової частини НОМЕР_1 не надходила довідка № 4092, яка була видана позивачу військовою частиною НОМЕР_2 про участь його в бойових діях. З огляду на це постійно діюча внутрішньо-перевірочна комісія військової частини НОМЕР_1 не розглядала таку довідку для вирішення питання про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди.

Окрему увагу відповідач звертав на те, що у довідці відсутнє посилання на бойове розпорядження ОУВ Примор`я № 48 від 23.03.2022 року, бойове розпорядження військової частини НОМЕР_2 стосовно перебування позивача у складі військової частини НОМЕР_2 . Тому, за таких недоліків, а також за відсутності у відповідача оригіналу довідки № 4092, неподання позивачем рапорту щодо виплати додаткової винагороди, підстави для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відсутні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Зокрема, апелянт зазначає, що відповідач свою провину та бездіяльність щодо належного оформлення документів для виплати додаткової винагороди перекладає на осіб, які перебувають в бойових умовах та крім виконання бойових завдань повинні самостійно оформлювати документи, подавати клопотання на командування інших військових частин, що є порушенням порядку та субординації таких відносин.

Також апелянт вказує, що надані докази достовірно підтверджують факт його безпосередньої участі в бойових завданнях, тому він має право на отримання додаткової винагороди за спірний період. При цьому, апелянт доводить, що документи, які є підставою для отримання виплати повинно оформлювати діловодство та управління військової частини, а в разі невідповідності документів, які поступили з інших військових частин проводити листування з цими частинами для усунення недоліків. Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції помилково взяв до уваги Окреме доручення Міністра оборони України № 912/з/29, прийняте 23.06.2022 року, оскільки вказане доручення було прийнято вже після виникнення спірних правовідносин.

Відповідачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 в період з 24.02.2022 по 22.10.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 29 від 24.03.2022 року (по стройовій частині) майор ОСОБА_1 , начальник відділення радіоперехоплення та пеленгування командного пункту військової частини НОМЕР_3 , був відряджений до с. Калинівка Миколаївської області з 24.03.2022 до окремого розпорядження. У відрядженні перебував до 22.10.2022 (т. 1, а.с. 81).

Згідно довідки № 4092 від 31.08.2022 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , копія якої є в матеріалах справи (т.1 а.с.9) ОСОБА_1 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії:

в період з 24 березня 2022 року по 31 березня 2022 року; з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року; з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року; з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року; з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року; з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року.

У довідці зазначено також, що підставою її видачі є бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2022, року № 19, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2022 № 29, наказ командира військової частини НОМЕР_4 з адміністративно-господарської діяльності від 24.03.2022 року №38, рапорт командира маневреної групи №5/82 військової частини НОМЕР_1 " (т. 1, а.с. 9).

11.10.2022 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн, яка була впроваджена постановою Кабінету Міністрів України №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану , пославшись на те, що підтвердженням факту безпосередньої участі у бойових діях та перебування у районах ведення бойових дій є довідка військової частини НОМЕР_2 , в зоні відповідальності якої він виконував завдання.

Листом командира військової частини НОМЕР_1 № 3438/1/1058 від 07.11.2022 року ОСОБА_1 було роз`яснено порядок звернення до командира військової частини з службових та особистих питань. Згідно ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що затверджено Законом України від 24.03.1999 року за № 548-ХІУ, всі військовослужбовці повинні звертатись із службових та особистих питань до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може вирішити до наступного прямого начальника. Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР визначено, що військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально- виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності. У зверненні позивача наявні ознаки, що стосуються службової діяльності військовослужбовців (т. 1, а.с. 8).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 249 від 22.10.2022 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу, та вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_5 . В наказі зазначено про виплату додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з 01.10.2022 по 22.10.2022 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (т. 1, а.с. 82).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому додаткової винагороди, а свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не заперечує доводи відповідача про те, що довідка військової частини НОМЕР_2 № 4092 від 31.08.2022 ним не подавалась разом із заявою від 11.10.2022. При цьому, суд вказав, що після отримання відповіді відповідача з роз`ясненням порядку подання рапорту, позивач не звертався повторно з таким рапортом до свого безпосереднього керівника або командира військової частини НОМЕР_1 . Причин не подання такого рапорту, який був би складений з дотриманням чинного законодавства, позивач не обґрунтував.

Крім того, суд відхилив доводи позивача, що на час участі його в бойових діях ще не існувало окремого доручення Міністра оборони від 23.06.2022 № 912/з/29, оскільки довідка № 4092 була видана 31.08.2022, тому не має значення, за який період вона видана.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова №168).

Відповідно до пункту 1 постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з пунктами 2-1, 3 постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/а/29 (далі Окреме доручення) (застосовується з 01.06.2022), під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, Окремого доручення, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 рішення №248/1298.

В матеріалах справи наявна копія довідки № 4092 від 31.08.2022 року за підписом першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 про те, що ОСОБА_1 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії: в період з 24 березня 2022 року по 31 березня 2022 року; з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року; з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року; з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року; з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року; з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року .

У довідці зазначено підстава видачі: бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2022, року № 19, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2022 № 29, наказ командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності від 24.03.2022 року №38, рапорт командира маневреної групи №5/82 військової частини НОМЕР_1 ". Будь-яких документів, виданих військовою частиною НОМЕР_2 , передбачених Окремим дорученням як підстава для виплати, у довідці не зазначено.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року з метою повного та всебічного розгляду справи військову частину НОМЕР_2 долучено до участі у справі в якості третьої особи та витребувано інформацію щодо видачі ОСОБА_1 довідки № 4092 від 31.08.2022 про його участь у бойових діях.

На виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року військовою частиною НОМЕР_2 листом від 13.10.2023 року № 1619/157/6522 проінформовано суд, що у військової частини відсутня інформація щодо участі ОСОБА_1 в бойових діях у складі підрозділів військової частини НОМЕР_2 . Додатково зазначено, що довідка № 4092 від 31.08.2022 року не містить жодної підтверджуючої інформації про участь ОСОБА_1 в бойових діях. Тобто, надати підтвердження участі ОСОБА_1 в бойових діях у складі військової частини НОМЕР_2 не вбачається можливим, адже у військовій частині НОМЕР_2 відсутня інформація щодо такої участі останнього.

На підставі вищевикладеного, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, судова колегія вважає, що факт участі позивача у спірний період в бойових діях не підтвердився. При цьому, судова колегія додатково враховує і те, що матеріали справи не містять жодних інших доказів та позивач, як у позові, так і в апеляційній скарзі, не вказав на їх наявність, як то: бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командира підрозділу військової частини НОМЕР_2 , які б документально підтверджували безпосередню участь ОСОБА_1 у спірний період в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів.

Судова колегія звертає увагу, що матеріали справи не містять також підтверджень звернення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 з приводу виданої довідки № 4092, а повідомлена суду апеляційної інстанції вказаною військовою частиною інформація з приводу спірних правовідносин апелянтом не спростована. До того ж, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції апелянтом не було надано будь-яких інших належних доказів про участь його в бойових діях з урахуванням того, що видана довідка № 4092 викликає обґрунтовані сумніви щодо тих обставин, які повідомляє позивач та яка міститься у вказаній довідці.

До того ж судова колегія враховує, що оригінал довідки військової частини НОМЕР_2 від 31.08.2022 № 4092 позивачем до військової частини НОМЕР_1 не надано, що додатково викликає сумнівів щодо її справжності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що правових підстав для задоволення позовних вимог у даному випадку не має, оскільки факт безпосередньої участі позивача в бойових діях у складі військової частини НОМЕР_2 не підтвердився.

Також судова колегія відхиляє доводи апелянта про неможливість застосування до спірних правовідносин роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 17.11.2022 року № 423/2071 щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. та Окремого доручення міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, оскільки вказані документи доповнюють наявне правове регулювання виплати додаткової винагороди військовослужбовцям. При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки довідка № 4092 була видана 31.08.2022 року, тобто коли вже діяло окреме доручення, то не має правового значення за який період така довідка видавалася. Крім того, вказане доручення не вносить жодних змін до конструкції постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, а лише роз`яснює порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить висновку, що наведені ОСОБА_1 доводи в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 15 лютого 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 19 жовтня 2023 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко