Справа № 320/4597/21
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4597/21 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Бориспільської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Бориспільської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, у якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом від 06.03.2021 року;

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;

- зобов`язати Виконавчий комітет Бориспільської міської ради розглянути запит від 06.03.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Бориспіль вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо ненадання у встановлений законодавством п`ятиденний строк публічної інформації на запит позивача, оскільки в силу положень законодавства, яке регулює питання доступу про публічну інформацію, розпорядник інформації зобов`язаний у встановлений законодавством строк надавати публічну інформацію за запитами на інформацію. Також, позивачем зазначено, що право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року адміністративний позов задоволено:

Суд першої інстанції мотивував рішення відсутністю у матеріалах справи доказів розгляду відповідачем запиту від 06.03.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Бориспіль вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, внаслідок чого дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо нерозгляду протягом п`ятиденного строку запиту позивача на інформацію, зобов`язавши відповідача розглянути запит позивача від 06.03.2021 про надання публічної інформації.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування судом обставин справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що зазначення судом першої інстанції у судовому рішенні, що відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов, суперечить дійсним обставинам та призвело до ухвалення неправильного рішення.

Відповідач, вказує, що його не було повідомлено про наявність даного адміністратвиного позову шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження, а також відповідачем не отримано копію самого адміністративного позову, тому були поважні причини не подачі до суду першої інстанції доказів на спростування доводів позовних вимог.

У свою чергу в апеляційній скарзі відповідач повідомив, що запит на публічну інформацію від 06.03.2021 до Бориспільського центру надання адміністративних послуг надійшов 24.03.2021, що підтверджується вхідним штемпелем на запиті.

Більш того 31.03.2021 на запит ОСОБА_1 виконавчим комітетом міської ради надано відповідь, яку направлено позивачу звичайним поштовим відправленням в день її реєстрації. Однак позивачем не надано жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував його твердження щодо ненадання відповіді виконавчим комітетом на її запит від 06.03.2021 та неотримання такої відповіді.

Таким чином, вимога позивача про зобов`язання виконавчого комітету міської ради розглянути запит на публічну інформацію від 06.03.2021 втратила свою актуальність, так як його розглянуто та надано відповідну відповідь.

У зв`язку з вказаним виконавчий комітет міської ради переконаний в тому, що належним чином виконав вимоги ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та надав відповідь у межах строку визначеного цим законом.

Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги частково, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Бориспільської міської ради із запитом на отримання публічної інформації від 06.03.2021, в якому просила надати їй інформацію про наявність на території м. Бориспіль вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування.

Факт направлення вказаного запиту на адресу Бориспільської міської ради підтверджується фіскальним чеком від 06.03.2021.

Станом на час судового розгляду справи в суді першої інсатнціхї у матеріалах справи були відсутні будь-які докази розгляду Бориспільською міською радою вказаного запиту.

Однак, колегія суддів не вбачає підстав повністю погодитись з наданою судом першої інстанції юридичною оцінкою наявним у матеріалах справи доказам.

Так, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції вказав на те, що відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, однак з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції допустились процесуальні порушення при розгляді справи, оскільки відповідачу не було направлено копію ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви.

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що не направлення копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви є, у даному випадку, процесуальним порушенням, яке є таким, що призвело до неправильного вирішення справи, через неповне з`ясування її обставин.

Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, 31.03.2021 на запит ОСОБА_1 виконавчим комітетом міської ради надано відповідь за № 12-33-1134, яку було направлено звичайним поштовим відправленням 31.03.2021 на адресу, зазначену позивачем у запиті від 06.03.2021, що підтверджується реєстраційною карткою вихідного документа.

Окрім того, відповідач, стверджує про дотримання ним вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо надання відповіді на запит позивачу у п`ятиденний строк, оскільки запит на публічну інформацію від 06.03.2021 до Бориспільського центру надання адміністративних послуг надійшов 24.03.2021.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою статті 7 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII) передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (стаття 34 Конституції України).

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону № 2657-XII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє (пункти 1 та 2 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI). Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI).

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI).

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону № 2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Кожна особа має право знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом (пункт 1 частини першої статті 10 Закону № 2939-VI). Оскільки Закон № 2939-VI гарантує відповідне право кожній особі, то його реалізація не залежить від того, чи така особа є приватною, чи перебуває на публічній службі.

Частинами першою-другою статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту, але з дотриманням, зокрема, пункту 1 частини першої статті 10 Закону № 2939-VI.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як установлено судом першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд, підтверджено матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача із запитом від 06.03.2021 про надання публічної інформації, відповідно до Закону № 2939-VI.

31.03.2021 на запит ОСОБА_1 виконавчим комітетом міської ради надано відповідь за № 12-33-1134, яку було направлено звичайним поштовим відправленням 31.03.2021 на адресу, зазначену позивачем у запиті від 06.03.2021, що підтверджується реєстраційною карткою вихідного документа.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає підтвердженим факт пропуску п`ятиденного строку надання відповіді відповідачем, незважаючи на твердження про отримання запиту 24.03.2021, а не 09.03.2021.

Відсутність у матеріалах справи доказів, що спростовують висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем отримано запит позивача 09.03.2021, позбавляє суд апеляційної інстанції дійти протилежного висновку.

Стаття 20 Закону № 2939-VI встановлює обов`язок дотримання строків для надання відповіді, а стаття 24 цього Закону - відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог статті 55 Конституції України з урахуванням положень статей 20, 24 Закону № 2939-VI, у разі встановлення порушень, до повноважень суду відноситься визнання дії або бездіяльності протиправними.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 18.12.2018 у справі № 800/201/17 та Верховний Суд у постановах від 16.01.2020 у справі № 580/1747/16-а, від 16.01.2020 у справі №580/1832/16-а.

Факт несвоєчасного надання відповіді слід розуміти як бездіяльність.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не надавши відповідь на запит у встановлений Законом № 2939-VI п`ятиденний строк, відповідач допустив протиправну бездіяльність, тому захистити порушене право позивача на своєчасне отримання інформації можливо шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 19.03.2019 у справі № 800/369/17 та Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26.02.2021.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи в цій частині та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності Виконавчого комітету Бориспільської міської ради в частині недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію не спростовують.

Однак, виправляючи помилку суду першої інстанції, апеляційний суд, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, доданим до апеляційної скарги, вбачає відсутність підстав для зобов`язання Виконавчого комітету Бориспільської міської ради розглянути запит ОСОБА_1 від 06.03.2021 про надання публічної інформації, оскільки на дату ухвалення рішення місцевим судом у матеріалах справи містилась відповідь від 31.03.2021за № 12-33-1134.

Згідно частини другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Не врахування судом першої інстанції відсутність доказів напрвлення цопії ухвали про відкриття та копії позовної заяви є, у даному випадку, процесуальним порушенням, що призвело до неправильного вирішення справи, через неповне з`ясування її обставин.

Таким чином, судом першої інстанції в цій частині було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, внаслідок чого колегія суддів не вбачає підстав для залишення судового рішення в цій частині без змін.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Бориспільської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом від 06.03.2021 та зобов`язання Виконавчого комітету Бориспільської міської ради розглянути запит ОСОБА_1 від 06.03.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Бориспіль вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма