Справа № 400/7255/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 р. № 400/7255/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5,м. Миколаїв,54001,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з вимогами: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування позивачу до стажу службу у поліції період служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань з 19.06.2004 по 01.08.2012, Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 по 01.01.2017 р. та у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з 01.01.2017 по 29.03.2017 року; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу службу у поліції період служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань з 19.06.2004 по 01.08.2012, Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 по 01.01.2017 р. та у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з 01.01.2017 по 29.03.2017 року; зобов`язати Головне управління Національній поліції в Миколаївській області перерахувати грошове забезпечення в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку ОСОБА_1 з врахуванням до стажу служби у поліції період служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань з 19.06.2004 по 01.08.2012, Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 по 01.01.2017 р. та у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з 01.01.2017 по 29.03.2017 року.

Свої позовні вимоги, ОСОБА_1 обґрунтував тим, що в період з 19.01.2004 по 29.03.2017 проходив службу в різних органах і установ виконання покарань, та мав спеціальне звання підполковника внутрішньої служби. На час звільнення з посади начальника Доманівського районного відділу з питань пробації, позивач мав вислугу років 17 років 05 місяців 09 днів у календарному обчисленні та 21 рік 10 місяців 2 дні у пільговому обчисленні. З березня 2017 року, позивач проходить службу в поліції, на посаді начальника Ізолятора тимчасового тримання, та дізнався, що у стаж служби в поліцію не було враховано час його служби в установах виконання покарань. В наслідок цього, позивач не отримав надбавку за вислугу років та компенсацію за невикористану відпустку. На звернення позивача про врахування цього часу до стажу служби в поліції, відповідач відповів відмовою. Позивач вважає зазначену відмову протиправною, оскільки відповідно до ч.5 ст.23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України до законодавчо врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюється дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічну умови, порядок та підстав дисциплінарної відповідальності визнанні законодавцем тотожними умовами проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань. З огляду на вищевикладене в правовому аспекті служба в органах внутрішніх справ є аналогічною службою персоналу органів і установ виконання покарань. Також, позивач послався на відповідну правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 11.02.021 у справі 160/11127/20.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував посиланням на ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», яка передбачає вичерпний перелік служб, проходження яких, враховується у стаж служби в поліції. У ст.78 Закону, відсутнє посилання на службу в органах та установах виконання покарань, а за таких обставин, у відповідача немає підстав для врахування вислуги років позивача у цих органах і установах до стажу служби в поліції.

Позивач надав відповідь на відзив, де повторив свої аргументи про відповідність служби осіб рядового та начальницького складу органів і установ виконання покарань та необхідність зарахування час цієї служби до стажу служби в поліції.

Суд розглянув справу 19.10.2023 в порядку передбаченому ч.5 ст.262 КАС України, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 в період з 19.01.2004 по 29.03.2017 проходив службу в різних органах і установ виконання покарань, та мав спеціальне звання підполковника внутрішньої служби.

29.03.2017 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Доманівського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстицїї.

На момент звільнення вислуга років у календарному обчисленні в органах і установах виконання покарань у ОСОБА_1 склала 17 років 05 місяців 2 дні.

18.03.2017 ОСОБА_1 прийняти на службу в поліцію до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

10.03.2023 ОСОБА_1 звернувся з рапортом до керівництва ГУНП в Миколаївській області з вимогою здійснити перерахунок його стажу служби в поліції, зарахувавши до нього вислугу років за час проходження служби в органах і установах виконання покарань, та здійснив відповідно перерахунок грошового утримання, з врахуванням надбавки за вислугу років та компенсацію за невикористану відпустку.

04.04.2023 листом за №1105/05/14-2023 ГУНП в Миколаївській області відмовило у зарахуванням часу проходження служби в органах і установах виконання покарань до стажу служби в поліції, з посиланням на ст.78 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Таким чином, суд погоджується з аргументами позивача, що законодавець у ст.78 Закону, не передбачив зарахування у стаж служби в поліції, час служби в органах і установах виконання покарань.

Разом з тим, Верховним Судом у постановах від 20.10.2022 у справі №160/11127/20 та від 01.08.2023 у справі №240/30024/21, сформульована правова позиція, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Верховний Суд зазначив, що системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 №3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону № 2713-IV закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у вищевказаній постанові дійшов висновку, що всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

У підсумку Верховний Суд констатував, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (Державної пенітенціарної служби) має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Крім того, аналогічного висновку, про необхідність зарахуванням до стажу служби в поліції, час проходження службу у податкової міліції (якої також не має у ст.78 Закону), прийшов Верховний Суд у постановах від 07.10.2020 у справі №826/16143/18, від 13.08.2021 у справі № 440/1564/20, від 11.11.2021 у справі № 280/1546/21, від 02.06.2022 у справі № 280/8419/20.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючі одностайність правових позицій Верховного Суду про необхідність врахування стажу служби в органах і установах державно-виконавчої служби до стажу служби в поліції, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання протиправною відмову у цьому зарахуванні, та зобов`язання ГУНП в Миколаївській області зарахувати цей час до стажу служби в поліції.

Відповідно до ч.1 ст.78 Закону, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Враховуючи висновки суду про протиправність не врахування відповідачем часу проходження служби позивачу в органах і установах виконання покарання, суд погоджується, що позивач має право на перерахунок його грошового забезпечення з урахуванням час проходження цієї служби.

Разом з тим, визначаючи дату, з якої відповідач повинен здійснити таких перерахунок, суд враховує ту обставину, що рішення суду не може виходить за межі строків звернення до суду.

Для розгляду спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, ч.5 ст.122 КАС України встановлено місячний строк.

Таким чином, суд не може поновити права позивача за межами цього строку.

Враховуючи, що з зазначеним позовом ОСОБА_1 звернувся 13.06.2023, граничний строк відновлення його прав на перерахунок грошового забезпечення буде 13.05.2023.

У такому випадку, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 13.05.2023 в частині надбавки за вислугу років та компенсації за невикористану відпустку з врахуванням до стажу службу у поліції періоду службу в органах і установах виконання покарань в період з 19.01.2004 по 29.03.2017.

Позов задовольнити повністю.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5,м. Миколаїв,545) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Миколаївській області щодо неврахування ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) до стажу службу у поліції період служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань з 19.06.2004 по 01.08.2012, Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 по 01.01.2017 р. та у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з 01.01.2017 по 29.03.2017 року.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) до стажу службу у поліції період служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань з 19.06.2004 по 01.08.2012, Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 по 01.01.2017 р. та у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з 01.01.2017 по 29.03.2017 року.

4. Зобов`язати Головне управління Національній поліції в Миколаївській області перерахувати з 13.05.2023 грошове забезпечення в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з врахуванням до стажу служби у поліції період служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань з 19.06.2004 по 01.08.2012, Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 по 01.01.2017 р. та у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з 01.01.2017 по 29.03.2017 року.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5,м. Миколаїв,545) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073,60 гривень.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 19.10.2023