Справа № 120/2912/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 жовтня 2023 р. Справа № 120/2912/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що звернувся до відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 "Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України" за принципом екстериторіальності при опрацюванні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, як структурний підрозділ органу, що призначає пенсію було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке розглянувши вказану заяву, своїм рішенням від 18 травня 2022 року за №96 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", посилаючись при цьому на відсутність необхідного пільгового стажу роботи та зазначивши, що позивач має загальний стаж роботи 45 років 1 місяць 15 днів та стаж роботи на пільгових умовах за Списком №1 - 21 рік 2 місяці 28 днів.

Не погодившись з таким рішення ГУ ПФУ у Львівській області, позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №120/5636/22 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №6 від 18.05.2022 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянули заяву ОСОБА_1 від 10.05.2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до вимог ч. 3 ст. 114 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти вмотивоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

У відповідь на адвокатський запит від 25.01.2023 в інтересах ОСОБА_1 , відповідачем надіслано рішення №96 від 07.12.2022 "Про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ", за змістом якого відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 10.05.2022 року та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на підземних і відкритих гірничих роботах. При цьому до стажу роботи на підземних і відкритих гірничих роботах відповідачем зараховано 23 роки 7 місяців 22 дні, в тому числі 10 років 8 місяців 28 днів роботи на провідних професіях.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, з метою захисту свої прав та законних інтересів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 07.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

24.04.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 у справі №120/5636/22 заява позивача від 10.05.2022 повторно розглянута відповідачем. Згідно наданих до заяви документів, та враховуючи висновки суду, до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно частини 3 статті 114 Закону №1058, зараховано:

періоди роботи з 08.12.1997 по 27.01.2005 згідно уточнюючих довідок №287, №288, №289/1, №289/3 від 30.11.2021, виданих Відокремленим підрозділом шахта "Гірська" Державного підприємства "Первомайськвугілля" (за винятком прогулів, простоїв, відпусток за власні рахунки, згідно інформації, зазначеної в довідках);

періоди роботи з 06.12.2010 по 01.12.2021 згідно уточнюючих довідок №971/1 - 97/9 від 01.12.2021, виданих Відокремленим підрозділом шахта "Гірська" Державного підприємства "Первомайськвугілля" (за винятком прогулів, простоїв, відпусток за власні рахунки, згідно інформації, зазначеної в довідках).

Згідно інформації Реєстру застрахованих осіб, періоди роботи:

з 05.02.2005 по 31.12.2007 та з 01.01.2009 по 21.04.2010 зараховано до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 (за винятком прогулів, простоїв, відпусток за власний рахунок);

з 01.01.2008 по 31.12.2008 зараховано до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2;

з 23.04.2010 по 22.11.2010 зараховано до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058;

Представник відповідача вказує, що загалом стаж роботи позивача, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 становить 23 роки 7 місяців 22 дні.

При цьому, враховуючи уточнюючі довідки підприємств №97/1 та 97/4 від 01.12.2021, до стажу роботи на підземних і відкритих гірничих роботах за провідними професіями зараховано період навчання за професією "прохідник підземний" з 11.01.2011 по 08.03.2011 та період навчання за професією "гірник очисного забою" з 28.07.2015 по 23.09.2015.

Враховуючи зазначене, на думку відповідача, ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято правомірне та обґрунтоване рішення від 07.12.2022 №96 про відмову у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 144 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідної кількості стажу на підземних і відкритих гірничих роботах.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що 10.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №96 від 18.05.2022 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №120/5636/22 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №6 від 18.05.2022 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.05.2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до вимог ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти вмотивоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №96 від 07.12.2022 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Крім того, зазначено, що за результатами повторного розгляду документів спеціальний стаж позивача склав:

на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 - 4 роки 2 місяці 2 дні;

на підземних і відкритих гірничих роботах за провідними професіями - 10 років 8 місяців 28 днів;

на підземних і відкритих гірничих роботах за Списком робіт і професій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 - 5 років 7 місяців 12 днів.

З урахуванням відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 до стажу на підземних і відкритих гірничих роботах за постановою №202 :

за кожен повний рік роботи за провідними професіями - 1 рік 3 місяці, тобто 13 років 5 місяців 10 днів;

кожного повного року роботи за Списком №1 - за 9 місяців, тобто, 3 роки 1 місяць 16 днів;

А також:

періоду проходження строкової військової служби - 1 рік 5 місяців 10 днів;

часу навчання за фахом - 4 дні,

В загальному стаж роботи позивача, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 становить 23 роки 7 місяців 22 дні.

Вважаючи дії ГУ ПФУ у Вінницькій області та рішення щодо відмови у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Суд констатує тотожність правила на вихід на пенсію згідно ст. 14 Закону №1788-XII та ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV.

Згідно ч. 6 ст. 56 Закону №1788-XII при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до спірного рішення відповідачем до стажу роботи на підземних і відкритих гірничих роботах позивача не зараховано прогули, простої, відпустки за власний рахунок, згідно інформації зазначеної в уточнюючих довідках.

При цьому, суд звертає увагу, що в рішенні відповідача не вказано конкретних періодів і кількості днів, місяців або років, які не зараховано до пільгового стажу на зазначених підставах.

Щодо періодів роботи під час страйків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» від 03.03.1998 №137/98-ВР (далі - Закон № 137/98-ВР) страйк - це тимчасове колективне добровільне припинення роботи працівниками (невихід на роботу, невиконання своїх трудових обов`язків) підприємства, установи, організації (структурного підрозділу) з метою вирішення колективного трудового спору (конфлікту).

Відповідно до ст. 27 Закону №137/98-ВР, участь у страйку працівників, за винятком страйків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ст. 28 Закону №137/98-ВР, організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

З аналізу наведених норм вбачається, що перебування позивача у страйку не зараховується до стажу тільки в разі визнання такого страйку судом незаконним. Разом з тим, відповідачами не було надано на суду будь-яких доказів, які б свідчили про те, що страйки, в яких приймав участь позивач, були визнані судом незаконними, а тому суд вважає, що час участі позивача у страйках також підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.

Аналогічне правозастосування визнано обґрунтованим Касаційним адміністративним судом у постанові від 26.03.2020 року у справі №423/2860/16-а.

Таким чином, суд дійшов висновку, що періоди страйку позивача мають бути зараховані до його пільгового стажу, а їх незарахування є протиправним та порушує права позивача.

Щодо періодів простою та відпустки без збереження заробітної плати.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року №713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року №504/96-ВР (далі Закон №504/96-ВР) право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Відпустки без збереження заробітної плати є видом відпустки (п. 5 ст. 4 Закону №504/96-ВР).

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 26.03.2020 року у справі №423/2860/16-а.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами сторони позивача про зарахування періодів простою та відпусток без збереження заробітної плати до пільгового стажу позивача.

Щодо періодів навчання з питань охорони праці та складання іспитів з питань охорони праці.

Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про охорону праці" працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Таким чином, з урахуванням вимог чинного законодавства, відповідачем мають бути зараховані до пільгового стажу позивача періоди навчання та складання іспитів з питань охорони праці.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зараховано період роботи позивача з 08.12.1997 по 01.12.2021. Водночас, з матеріалів справи слідує, що позивач працював у ВП "Шахта Гірська" ДП "Первомайськвугілля" по 05.03.2022 включно на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, що підтверджується даними в Індивідуальних відомостях застрахованої особи (ОК-5).

Таким чином, відповідачем безпідставно не зараховано до стажу роботи позивача на підземних і відкритих гірничих роботах за провідними професіями період роботи з 01.12.2021 по 30.03.2022.

Крім того, суд звертає увагу, що зарахування відповідачем періоду роботи позивача з 01.01.2008 по 31.12.2008 до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 є безпідставним, оскільки як слідує з запису в трудовій книжці ОСОБА_1 в період з 01.01.2008 по 31.12.2008 останній працював на посаді помічника начальника підземної дільниці з повним робочим днем під землею ВП «Шахтопрохідницьке управління Мо4 ПАТ «Трест «Луганськшахтопроходка», що передбачено розділом І «Гірничі роботи» п.1 пп. «б» «Керівники і спеціалісти підземних дільниць» Списку№1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 М36.

Враховуючи зазначене, відповідач безпідставно не зарахував до стажу роботи на підземних і відкритих гірничих роботах період роботи позивача з 01.01.2008 по 31.12.2008.

Щодо зазначення страхувальником ВП "Шахтопрохідницьке управління №4 ПАТ "Трест "Луганськшахтопроходка" у звіті щодо позивача невірного коду підстави для обліку спецстажу - №ЗПЗ013Б1 замість №ЗПЗ013А1, суд вказує, що згідно Постанови №7-6 відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник. Крім того згідно ст. 64 Закону №1058 органи Пенсійного фонду України мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо правильності і достовірності заповнення звітних форм.

Таким чином, обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про визнання дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправними, а також визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 07.12.2022 року №96.

Як наслідок, з метою поновлення порушених прав позивача, відповідача належить зобов`язати зарахувати позивачеві до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно частини 3 статті 114 Закону України №1058, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з 08.12.1997 року по 05.03.2022 року включно, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.08.2000 року та зарахувати до пільгового стажу роботи за провідними професіями прохідника підземного та гірника очисного забою періоди роботи з 11.01.2011 по 05.03.2022 в кількості 11 років 2 місяці 20 днів, що у відповідності до роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року, складає 13 років 11 місяців 20 днів.

Враховуючи те, що відмова пенсійного органу у призначенні пенсії стосувалась виключно відсутності у позивача необхідного стажу, а також зважаючи на встановлені судом обставини протиправності дій відповідача з цього приводу, можна дійти висновку, що належним та ефективним способом захисту в даному випадку є зобов`язання відповідача призначити таку пенсію (з дня звернення за пенсією, тобто з 10.05.2022).

При цьому, така дія також не відноситься до дискреційних повноважень відповідача, адже позивач має всі умови задля призначення такої пенсії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 2147,20 грн. Таким чином, поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягає сума у розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 07.12.2022 року №96.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно частини 3 статті 114 Закону України №1058, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди роботи з 08.12.1997 року по 05.03.2022 року включно, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.08.2000 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за провідними професіями прохідника підземного та гірника очисного забою періоди роботи з 11.01.2011 по 05.03.2022 в кількості 11 років 2 місяці 20 днів, що у відповідності до роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року, складає 13 років 11 місяців 20 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Вінницькій фонду України області починаючи з 10.05.2022 року призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до вимог ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович