Справа № 635/2050/23
Суддя: Березовська І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/2050/23
Провадження по справі №2-а/635/16/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Березовської І.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2

секретар судового засідання Смалюк О.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Відділ поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - інспектор СРПП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Чумак Олександр Васильович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, інспектор СРПП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Чумак Олександр Васильович, про скасування постанови у справі адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, інспектор СРПП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Чумак О.В., в якому просив скасувати постанову серії ЕАС № 6745558 від 28 березня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що належний йому транспортний засіб «Лексус СТ 200Н» д.н.з. НОМЕР_1 сертифікований на предмет відповідності державним стандартам та взятий на облік Сервісним центром МВС, про що було видано свідоцтво про державну реєстрацію, що свідчить про його відповідність вимогам технічних регламентів та національних стандартів. Виробником автомобіля «Лексус СТ 200Н», яким він керував, не передбачене місце для закріплення переднього реєстраційного номерного знаку, відтак його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП за керування транспортним засобом без переднього номерного знаку є протиправним. Також вказав на незаконність зупинки його транспортного засобу в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» та ненадання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Ухвалою Харківського районного суд Харківської області від 07 квітня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишений без руху.

12 квітня 2023 року позивачем усунуті недоліки, визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2023 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2023 року, постановленої без видалення судді до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, інспектора СРПП Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Чумака О.В.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Відділу поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

11 липня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Відділу поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП відбулося через порушення позивачем п.2.9в ПДР України, оскільки позивач керував транспортним засобом, у якого був відсутній передній державний номерний знак.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, інспектор СРПП Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Чумак О.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити, посилаючись на те, що позивач порушив п.2.9в ПДР України, оскільки керував транспортним засобом, у якого був відсутній передній державний номерний знак. Зазначив, що після зупинки транспортного засобу позивач дістав державний номерний знак із багажнику автомобіля та розмістив його в салоні автомобіля.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 28 березня 2023 року о 15:06:52 у с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, вул. Федора Блудова, 8, керував транспортним засобом Лексус СТ 200Н, д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку, чим порушив пункт 2.9в ПДР України - керування водіями транспортним засобом без номерного знаку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 6745558, на водія ОСОБА_1 за порушення п.2.9в ПДД накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Вважаючи вказану постанову протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Згідно із п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 28 березня 2023 року с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, вул. Федора Блудова, 8, керував транспортним засобом Лексус СТ 200Н, д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку. Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, передній номерний знак знаходився в салоні автомобіля на приборній панелі в горизонтальному положенні, взагалі не закріплений, номерний знак не є доступним для огляду стороннім спостерігачем зовні.

Позивачем не заперечується встановлений спірною постановою факт керування транспортним засобом без переднього номерного знаку,однак вказується,що це жодним чином не суперечить нормам чинного законодавства,оскільки знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником, конструкцією його автомобіля не передбачене місце для встановлення переднього номерного знаку.

Пунктом 30 ПДР України встановлені вимоги до номерних, розпізнавальних знаків, написів і позначень.

Приписами підпункту 30.2 пункту 30 ПДР передбачено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до підпункту 31.3 «в» пункту 31 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів.

Згідно з ч. 4 ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування»: кількість знаків на автотранспорті повинна становити два знаки.

Наведене в сукупності свідчить про те, що вимоги діючого законодавства містять заборону експлуатації автомобіля без номерних знаків, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів.

При цьому, нормами чинного законодавства встановлено чітку вимогу щодо розміщення двох знаків спереду та ззаду автомобіля.

ДСТУ 4278:2019 не містить чітких вимог щодо розміщення номерного знаку лише по осі симетрії автомобіля, однак, вказує на необхідність розміщення таких саме «на» транспортному засобі, а не у середині такого.

Крім того, як зауважує позивач, знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником.

Також, п. 2 розділу VIII Вимог до номерних знаків транспортних засобів, затверджених наказом МВС України 02 березня 2021 року № 166, встановлено, що знаки на транспортних засобах треба встановлювати тільки в передбачених за конструкцією місцях або додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу.

Поряд із цим, позивачем залишено поза увагою, що розміщення номерного знаку в салоні автомобіля не передбачено виробником у конструкції автомобіля.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позивач при експлуатації транспортного засобу зобов`язаний забезпечити відповідність його технічного стану, зокрема, наявність номерних знаків у відповідності до вимог нормативно-правових актів, а посилання останнього на те, що встановити номерний знак на передньому бампері автомобіля технічно неможливо, адже на бампері відсутнє спеціально обладнане місце для встановлення номерного знаку, критично оцінюються судом та свідчать про намагання ухилитися позивача від виконання вищевказаного обов`язку щодо обладнання транспортного засобу номерними знаками у відповідності до вимог законодавства.

Відтак, суд вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 КУпАП за порушення пункту 2.9в ПДР України.

Суд також не приймає доводи позивача щодо ненадання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, оскільки як пояснив в судовому засіданні позивач, він не повідомляв працівника поліції, що бажає скористатися правовою допомогою.

Ухвалюючи це судове рішення суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 20, 241-246, 257-263, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, інспектор СРПП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Чумак Олександр Васильович, про скасування постанови у справі адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Березовська