Справа № 160/8116/23
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/8116/23
Суддя І інстанції Горбалінський В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Іванова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпрометиз» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Дніпрометиз» звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просило - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №231/32-00-07-02-12 від 29.03.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо не встановлення факту реальності господарських операцій із зазначеними в акті перевірки контрагентами, враховуючи той факт що податковим органом не було взято до уваги наявність усіх первинних документів що підтверджують реальність вказаних операцій. Крім того позивач не може нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїми контрагентами та третіми особами.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платника податків подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує на нереальність господарських операцій , що зафіксовані у акті перевірки. Зазначає, що контролюючий орган має право збирати та застосовувати в роботі всі відомості і дані, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на нього завдань і функцій у порядку, встановленому ПКУ. Вказує, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/робіт/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник ПрАТ «Дніпрометиз» не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі повідомлення від 19.01.2023 року №17/32-00-07-04-03, виданого Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, та наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.01.2023 року за №21-п згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, п. 79.2 ст.79, п.п.69.2 п. 69 підрозділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010р. за №2755-VI (зі змінами та доповненнями) уповноваженими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «Дніпрометиз» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., по деклараціям з податку на додану вартість за листопад 2022 року (вх. № від 20.12.20222 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків).

01.03.2023 року за результатами перевірки складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки № 139/32-00-07-02-14/05393145, яким встановленні наступні порушення:

- абз. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44, ст. 201 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за листопад 2022 року на суму 108 328 гривень;

- п.200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в листопаді 2022 року в розмірі 108 328 гривень.

Висновків про неможливість (нереальність) здійснення господарської діяльності між ПрАТ «Дніпрометиз» та ТОВ «ЕНЕРДЖІ ГРУП», ТОВ «ЕСЕМ-ТРЕЙД та ТОВ «КОМПАНІЯ «ВАГОВИМІРЮВАЛЬНІ СИСТЕМИИ-ПРОМ», контролюючий орган дійшов за результатами аналізу ЄРПН та даних АІС «Податковий блок», зокрема перевіряючими було встановлено відсутність у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів, відсутність придбання ними будь-яких послуг з виробництва продукції, а також відсутність матеріальних ресурсів для виробництва тмц.

На підставі акту перевірки № 139/32-00-07-02-14/05393145 від 01.03.2023 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №231/32-00-07-02-12 від 29.03.2023 року, яким ПрАТ «Дніпрометиз» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2022 року на суму 108 328 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємий період позивач мав господарські операції з ТОВ «ЕНЕРДЖІ ГРУП», ТОВ «ЕСЕМ-ТРЕЙД та ТОВ «КОМПАНІЯ «ВАГОВИМІРЮВАЛЬНІ СИСТЕМИИ-ПРОМ».

Взаємовідносини між ПрАТ «Дніпрометиз» та ТОВ «ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ» відбувались на підставі договору купівлі-продажу № 1023/20 від 21.08.2020.

Згідно з умовами договору ТОВ «ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ», як продавець, зобов`язаний передати у власність покупцеві - ПАТ «Дніпрометиз», а покупець прийняти та оплатити матеріали (товар), за договірними цінами на умовах цього договору.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: договір купівлі-продажу № 1023/20 від 21.08.2020; специфікації до договору № 36 від 13.05.2022, № 38 від 17.06.2022, № 39 від 05.07.2022, № 41 від 29.07.2022, № 48 від 23.09.2022, № 49 від 12.10.2022, № 50 від 13.10.2022, № 51 від 13.10.2022, № 52 від 17.10.2022, № 53 від 19.10.2022, № 54 від 19.10.2022, № 55 від 20.10.2022, № 56 від 20.10.2022, № 58 від 17.11.2022; видаткова накладна № РН-0000249 від 09.06.2022; прибутковий ордер № 436 від 09.06.2022; видаткова накладна № РН-0000270 від 17.06.2022; товарно-транспортна накладна № 270 від 17.06.2022; прибутковий ордер № 453 від 17.06.2022; видаткова накладна № РН-0000308 від 06.07.2022; товарно-транспортна накладна №.508 від 06.07.2022; прибутковий ордер № 501 від 06.07.2022; видаткова накладна № РН-0000351 від 29.07.2022; прибутковий ордер № 586 від 29.07.2022; видаткова накладна № РН-0000541 від 13.10.2022; товарно-транспортна накладна №541 від 13.10.2022; прибутковий ордер № 842 від 13:10.2022; видаткова накладна № РН-0000540 від 13.10.2022; товарно-транспортна накладна № 540 від 13.10.2022; прибутковий ордер № 841 від 13.10.2022; видаткова накладна № РН-0000563 від 20.10.2022; товарно-транспортна накладна № 563 від 20.10.2022; прибутковий ордер № 866 від 20.10.2022; видаткова накладна № РН-0000549 від 17.10.2022; прибутковий ордер № 855 від 17.10.2022; видаткова накладна № РН-0000577 від 25.10.2022; товарно-транспортна накладна № 577 від 25.10.2022; прибутковий ордер № 885 від 25.10.2022; видаткова накладна № РН-0000587 від 28.10.2022; товарно-транспортна накладна № 587 від 28.10.2022; прибутковий ордер № 911 від 28.10.2022; видаткова накладна № РН-0000594 від 31.10.2022; товарно-транспортна накладна № 594 від 31.10.2022; прибутковий ордер № 925 від 31.10.2022; видаткова накладна № РН-0000572 від 24.10.2022; товарно-транспортна накладна № 572 від 24.10.2022; прибутковий ордер № 883 від 24.10.2022; видаткова накладна № РН-0000567 від 21.10.2022; прибутковий ордер № 873 від 21.10.2022; видаткова накладна № РН-0000578 від 25.10.2022; товарно-транспортна накладна № 578 від 25.10.2022; прибутковий ордер № 886 від 25.10.2022; видаткова накладна № РН-0000586 від 28.10.2022; товарно-транспортна накладна № 586 від 28.10.2022; прибутковий ордер № 910 від 28.10.2022; видаткова накладна № РН-0000656 від 18.11.2022; прибутковий ордер № 964 від 18.11.2022; рахунки-фактури № СФ-ІНЮ321 від 03.05.2022, № СФ-Ін10486 від 17.06.2022, № СФ-Ін10536 від 05.07.2022, № СФ-Ін10615 від 29.07.2022, № СФ-Ін10848 від 19.09.2022, № СФ-ін10963 від 12.10.2022, № СФ-ін10966 від 13.10.2022,№ СФ-Ін10957 від 12.10.2022, № СФ-ІНЮ973 від 17.10.2022, № СФ-Ін10990 від 18.10.2022, № СФ-ІНЮ995 від 18.10.2022, № СФ-ін11010 від 20.10.2022, №СФ-ін11001 від 19.10.2022, № СФ-ІНІ1158 від 17.11.202; платіжні доручення № 4100 від 14.06.2022, № 4416 від 27.06.2022, № 4773 від 07.07.2022, № 5406 від 02.08.2022, № 7025 від 26.09.2022, № 7593 від 14.10.2022, № 7643 від 18.10.2022, № 7644 від 18.10.2022, № 7616 від 17.10.2022, № 8365 від 15.11.2022, № 7645 від 18.10.2022, № 7712 від 20.10.2022, № 8242 від 09.11.2022, № 8243 від 09.11.2022, № 7713 від 20.10.2022, № 7994 від 31.10.2022, № 7797 від 24.10.2022, № 8244 від 09.11.2022, № 8504 від 21.11.2022.

Взаємовідносини між ПрАТ «Дніпрометиз» та ТОВ «ЕСЕМ-ТРЕЙД» відбувались на підставі договору купівлі-продажу №891/21 від 15.07.2021.

Згідно з умовами договору ТОВ «ЕСЕМ-ТРЕЙД», як продавець, зобов`язаний передати у власність покупцеві - ПрАТ «Дніпрометиз», а покупець прийняти та оплатити електроди (товар), за договірними цінами на умовах цього договору.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: договір купівлі-продажу №891/21 від 15.07.2021; специфікації до договору № 24 від 13.10.2022, № 33 від 03.11.2022, № 34 від 03.11.2022, № 35 від 03.11.2022; видаткова накладна № 529 від 13.10.2022; товарно-транспортна накладна № Р529 від 13-10.2022; прибутковий ордер № 966 від 13.10.2022; видаткова накладна № 569 від 02.11.2022; товарно-транспортна накладна № Р569 від 02.11.2022; прибутковий ордер № 1022 від 02.11.2022; видаткова накладна № 568 від 02.11.2022; товарно-транспортна накладна № Р568 від 02.11.2022; прибутковий ордер № 1023 від 02.11.2022; видаткова накладна № 570 від 02.11.2022; товарно-транспортна накладна №Р570 від 02.11 2022; прибутковий ордер № 1024 від 02.11.2022; рахунки на оплату № 614 від 28.09.2022, № 679 від 27.10.2022, № 636 від 10.10.2022, № 650 від 14.10.2022; платіжні доручення № 7780 від 21.10.2022; № 8352 від 14.11.2022, № 8351 від 14.11.2022, № 8411 від 16.11.2022.

Взаємовідносини між ПрАТ «Дніпрометиз» та ТОВ «КОМПАНІЯ «ВАГОВИМІРЮВАЛЬНІ СИСТЕМИИ-ПРОМ» відбувались на підставі договору купівлі-продажу №18522/21 від 07.12.2021.

Згідно з умовами договору ТОВ «КОМПАНІЯ «ВАГОВИМІРЮВАЛЬНІ СИСТЕМИИ-ПРОМ», як продавець, зобов`язаний передати у власність покупцеві - ПАТ «Дніпрометиз», а покупець прийняти та оплатити ваговимірювальні пристрої (товар), за договірними цінами на умовах цього договору.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: договір купівлі-продажу №18522/21 від 07.12.2021; специфікації до договору №3 від 11.11.2022, №4 від 28.11.2022; видаткова накладна № 4047 від 16.11.2022; товарно-транспортна накладна № 8918 від 16.11.2022; прибутковий ордер № 974 від 16.11.2022; видаткова накладна № 4227 від 16.11.2022; прибутковий ордер № 1011 від 30.11.2022; рахунки на оплату №ПРО-К-18918 від 10.11.2022, № ПРО-К-19207 від 28.11.2022; платіжні доручення №8614 від 25.11.2022, №8806 від 05.12.2022.

В акті перевірки підтверджено відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку та оплату за вказані послуги.

Усі первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Задовольняючи позов суд першої інстанцій дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність порушень позивачем податкового законодавства, оскільки реальність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується первинними документами, а тому відсутні законні підстави для визначення йому податкових зобов`язань. Допущені контрагентами порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо них та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з позицією суду першої інстанцій, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регламентуються положеннями ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, у відповідних редакціях.

При констатації порушень норм податкового законодавства податковий орган виходив з наявної податкової інформації та зазначив, що перевіркою не підтверджено реальність господарських операцій позивача з придбання ТМЦ, оскільки у контролюючого органу відсутня інформація щодо придбання контрагентами-постачальниками товару у своїх постачальників, їх реалізація по ланцюгу на адресу позивача є неможливою. Посилаючись на не встановлення джерела походження товару, відповідач дійшов висновку про набуття товарів у власність без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання , та нереальність операцій, здійснених позивачем.

Спростуючи такі твердження контролюючого органу суд першої інстанції вірно виходив з того, що використовуючи лише податкову інформацію, отриману з податкових звітів та з наявних баз даних, без дослідження первинної бухгалтерської документації контрагентів постачальників в ході документальної перевірки, відповідач не має підстав стверджувати про відсутність відповідних господарських операцій.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись лише сумнівами щодо діяльності контрагентів постачальників та можливими порушеннями вимог законодавства. При цьому якщо вказані контрагенти допустили такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для них, адже законом іншого не передбачено.

Висновки податкового органу про безпідставність формування позивачем податкового кредиту повинні здійснюватися на підставі аналізу первинних документів і не можуть ґрунтуватися виключно на податковій інформації, отриманій за результатами перевірок контрагентів платника податку.

На момент здійснення фінансово-господарських операцій між позивачем та його контрагентами, визначеними в Акті перевірки, - останні були зареєстровані в установленому законом порядку, є платниками ПДВ, відповідні відомості щодо них містилися в Єдиному державному реєстрі підприємств, організацій та установ, реєстрі платників ПДВ на сайті Державної фіскальної служби України.

Чинне законодавство України не ставить в залежність право платника податків - позивача - на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту від стану податкового обліку контрагентів, зокрема, і від сплати останніми своїх податкових зобов`язань і тим паче від неможливості доведення поставки товару за всім ланцюгом. Позивач не може нести відповідальність за невиконання постачальниками своїх контрагентів своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами та постачальниками контрагентів правил оподаткування, а тому позивач не зобов`язаний володіти інформацією відносно виконання податкових зобов`язань всіма суб`єктами у ланцюгу постачання.

Відсутність у контрагентів достатніх матеріальних, трудових чи будь-яких інших ресурсів, як і наявність або відсутність таких контрагентів за юридичною адресою, чи неможливість проведення у суб`єкта господарювання перевірки, не має своїм наслідком недійсність укладених ним правочинів чи слугувати доказом наявності у таких суб`єктів господарювання такої мети, як порушення інтересів держави у сфері оподаткування.

Ніякі негативні обставини, які мають місце у контрагентів позивача, не є підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з податку на додану вартість, оскільки, як було встановлено судом, позивач виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів, а тим паче постачальників своїх контрагентів. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти поставку товару за всім ланцюгом на предмет виконання контрагентами в ланцюзі постачання вимог податкового законодавства та їх безпосередню діяльність та діяльність їх посадових осіб перед тим, як відносити відповідні суми витрат до своїх витрат та суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, безпідставними є і посилання контролюючого органу на відсутність реального характеру господарських операцій та настання правових наслідків, обумовлених договорами, укладеними між позивачем та його контрагентами, з підстав неможливості підтвердити рух товару за ланцюгом, відсутності необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагентів, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не є передумовою для визначення господарської компетенції останніх та не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами.

Позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності або податкової дисципліни. При вчиненні контрагентами позивача порушень норм податкового чи іншого законодавства саме ці особи повинні нести відповідальність та інші негативні наслідки.

Підставами для формування податкового кредиту, є: наявність у платника податку - покупця належно оформлених податкових накладних, фактична сплата грошових коштів контрагентам, в сумі визначеній у податкових накладних, а також фактичне виконання господарських операцій, за наслідками яких у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України - господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 188.1 ст. 188 ПКУ база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг (п. 198.3 ст. 198 ПКУ).

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПКУ, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Нормами п. 201.1 ст. 201 ПКУ встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З аналізу наведених норм вбачається, що у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум ПДВ іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції (право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання товарів чи послуг) та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення. Тобто, податковий кредит у платників податків виникає внаслідок здійснення реальної операції, а податкова накладна складається для її документального підтвердження.

За змістом наведених норм закону право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять придбання товарів/послуг, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають його цілям господарської діяльності, підтвердження обліковими, розрахунковими документами, та наявність податкової накладної.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону № 996, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ст. 1 Закону № 996, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до абз. 1-7 ч. 2 ст. 9 Закону №996 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Абзацом 9 частини 2 статті 9 Закону №996 визначено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Надані позивачем до перевірки договори, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспорті накладні, підтверджують рух активів та зміну майнового стану.

На момент здійснення фінансово-господарських операцій між позивачем та його контрагентами, визначеними в Акті перевірки, - останні були зареєстровані у встановленому законом порядку, є платниками ПДВ, відповідні відомості щодо них містилися в Єдиному державному реєстрі підприємств, організацій та установ, реєстрі платників ПДВ на сайті Державної фіскальної служби України.

Крім того чинне законодавство України не ставить в залежність право платника податків - позивача - на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту від стану податкового обліку контрагентів, зокрема, і від сплати останніми своїх податкових зобов`язань і тим паче від неможливості доведення поставки товару за всім ланцюгом. Позивач не може нести відповідальність за невиконання постачальниками своїх контрагентів своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами та постачальниками контрагентів правил оподаткування, а тому позивач не зобов`язаний володіти інформацією відносно виконання податкових зобов`язань всіма суб`єктами у ланцюгу постачання.

Відсутність у контрагентів достатніх матеріальних, трудових чи будь-яких інших ресурсів, як і наявність або відсутність таких контрагентів за юридичною адресою, чи неможливість проведення у суб`єкта господарювання перевірки, не має своїм наслідком недійсність укладених ним правочинів чи слугувати доказом наявності у таких суб`єктів господарювання такої мети як порушення інтересів держави у сфері оподаткування.

З матеріалів справи вбачається, що всі господарські операції були проведені в межах цивільного, господарського та податкового законодавства. При укладанні договорів, зазначених в акті, сторонами були виконані необхідні умови, перераховані кошти, оформлені первинні документи, переданий товар.

Первинні документи, на підставі яких формується бухгалтерський та податковий облік, які були складені на підставі договорів з контрагентами позивача, відповідають вимогам Закону № 996, крім того вказані господарські операції пов`язані з господарською діяльністю позивача.

Господарські операції позивача з контрагентами були проведені в межах цивільного, господарського та податкового законодавства. При виконанні договірних зобов`язань сторонами були виконані всі необхідні умови, перераховані кошти, оформлені первинні документи, переданий товар. Зміст договірних відносин та документи, що підтверджують їх виконання, досліджувалися відповідачем під час документальної перевірки та відображені в Акті перевірки.

Усі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зважаючи на те, що податкові накладні, складені безпосередніми контрагентами позивача, належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, їх реєстрація не призупинялася, то ця обставина є достатньою законодавчою підставою для визнання податкового кредиту позивача.

Не заперечує відповідач і наявність у позивача договорів та всіх необхідних первинних, а також додаткових документів, що підтверджують реальне отримання товарів.

Будь-яких доказів, що первинні документи і податкова звітність позивача є дефектними або підробними, містять недостовірну інформацію, відповідачем не наведено.

Товар, придбаний у постачальників, був своєчасно та в повному обсязі оприбуткований позивачем на підставі видаткових та податкових накладних шляхом здійснення записів у відповідних бухгалтерських документах, що підтверджується змістом Акту перевірки. Оплата товару та його подальше використання у власній господарській діяльності, що в свою чергу призвело до змін в активах підприємства та його зобов`язаннях і реально спричинило зміни майнового стану платника податків, також не заперечується відповідачем. Реальні зміни майнового стану підприємства підтверджуються як необхідною первинною документацію (у тому числі й платіжними документами), так і подальшим рухом придбаного товару в процесі виробництва (зокрема, картками обліку категорійних матеріальних засобів та відповідними проводками у бухгалтерському обліку).

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій, вчинених між позивачем та його безпосередніми контрагентами. У той же час доказова база відповідача, наведена в Акті перевірки, ґрунтується на припущеннях про сумнівність діяльності третіх осіб, які знаходяться поза межами контролю позивача.

Крім того жодна норма законодавства не містить такого обов`язку як бути обізнаним про джерело походження товару в ланці постачання і не передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування. Позивач не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на контролюючий орган, а тому не може володіти інформацією щодо виконання податкових зобов`язань та дотримання податкової дисципліни особами, з якими у підприємства відсутні будь - які взаємовідносини.

За таких обставин позивачем дотримано законодавчо встановлені умови для формування податкового кредиту, від`ємного значення з ПДВ та отримання бюджетного відшкодування по взаємовідносинам з контрагентами, у той час як відповідачем у справі не доведена правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 12 жовтня 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов