Справа № 640/17976/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення зустрічного позову без руху

19 жовтня 2023 року Київ № 640/17976/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши зустрічний позов та додані до нього матеріали ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання незаконними дії з винесення податкової вимоги та скасування податкових повідомлень-рішень, поданого в межах адміністративної справи за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Черкаській області (далі позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідачка), в якому позивач просив суд стягнути з відповідачки податковий борг у сумі 322 693, 48 грн.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 цю справу прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Відповідачці було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Копія ухвали суду від 12.06.2023 направлялась учасникам справи, зокрема відповідачці засобами поштового зв`язку за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, яка нею отримана 25.08.2023, що нею не заперечується та підтверджено роздруківкою з сайту «Укрпошта» трекінку відстеження рекомендованого поштового відправлення 029.

Судом в порядку частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України до органу реєстрації місця перебування та місця проживання, а саме до Київської міської ради було скеровано запит від 12.06.2023 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки як фізичної особи.

У відповідь на запит суду від Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 14.08.2023 до суду надійшов лист з інформацією щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 .

29.08.2023 позивачка ознайомилась із матеріалами справи в Київському окружному адміністративному суді, про що свідчить її власноручний підпис на клопотанні від 29.08.2023.

13.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву (зданий до відділу поштового зв`язку 11.09.2023), а також зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому вона просить суд:

- визнати незаконними дії Головного управління ДПС у Черкаській області з винесення податкової вимоги від 31.01.2020 № 1206-52;

- скасувати податкові повідомлення-рішення № 0-2656 від 27.08.2018, № 0-2656 від 03.04.2019, № 0-2656 від 03.02.2021.

У силу вимог статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов поданий у межах п`ятнадцятиденного строку на подання відзиву на позовну заяву.

Статтею 178 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Зустрічний позов не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

У силу вимог частини шостої статті 161 Кодексу, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Разом із тим, у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 Верховний Суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У вказаній постанові Верховний Суд визначив помилковим твердження про те, що як за загальним правилом, так і у разі попереднього адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення строк звернення до суду становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 Податкового кодексу України.

Також Верховий Суд зазначив, що для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у цій постанові, під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права незалежно від того, чи перераховані всі постанови Верховного Суду, в яких викладена правова позиція, від якої відступила судова палата.

За таких обставин, суд уважає, що податкові повідомлення-рішення можуть бути оскаржені до суду у строки, передбачені частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, позивачка за зустрічним позовом звернулася до суду з позовними вимогами про визнання незаконними дії Головного управління ДПС у Черкаській області з винесення податкової вимоги від 31.01.2020 № 1206-52 та скасування податкових повідомлень-рішень № 0-2656 від 27.08.2018, № 0-2656 від 03.04.2019, № 0-2656 від 03.02.2021, засобами поштового зв`язку 11.09.2023, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, ОСОБА_1 у зустрічному позові стверджувала, що про оскаржувані рішення контролюючого органу дізналася лише 29.08.2023 після ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Окремо звернула увагу суду, що вказані податкові повідомлення-рішення та вимога їй не надсилались та нею не отримувались.

Разом із тим, у матеріалах справи, з якими ОСОБА_1 ознайомилась 29.08.2023 та зняла з них фотокопії, судом встановлено, що податкова вимога від 31.01.2020 № 1206-52 надсилалась контролюючим органом у лютому 2020 року на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штриховий кодовий ідентифікатор 546), проте до Головного управління ДПС у Черкаській області повернувся конверт з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Аналогічна ситуація щодо податкових повідомлень-рішень № 0-2656 від 27.08.2018, № 0-2656 від 03.04.2019, які надсилались контролюючим органом на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (штриховий кодовий ідентифікатор 176).

Крім того, у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (штриховий кодовий ідентифікатор 822), з якого вбачається, що ОСОБА_1 27.04.2021 отримала податкове повідомлення-рішення № 0-2656 від 03.02.2021.

Таким чином твердження позивачки щодо не надсилання та не отримання нею спірних рішень, частково не відповідають дійсності. Зокрема, всі рішення контролюючого органу надсилались на адресу позивачки, що підтверджено документально, проте нею отримано лише податкове повідомлення-рішення № 0-2656 від 03.02.2021.

Інші рекомендовані листи повернулися за зворотною адресою до податкового органу у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, що вважається належним чином врученими ОСОБА_1 .

Із приводу цих обставин суд зазначає, що відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином суд зазначає, що вказані вимога та податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими ОСОБА_1 , оскільки надсилались за адресою платника податків рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про пропуск ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до суду із цим зустрічним позовом про оскарження дій та рішень контролюючого органу.

При цьому доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду матеріали зустрічного позову не містять, як і не місять заяви про поновлення цього строку.

Відповідно до частин першої-другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, у силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір передбачено», що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Суд звертає увагу заявника на те, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб`єктів права, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошовими коштами тощо.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.01.2023 складає 2684, 00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду із цим зустрічним позовом, слід було сплатити 1073, 60 грн. судового збору за заявлену позовну вимогу немайнового характеру (визнати незаконними дії Головного управління ДПС у Черкаській області з винесення податкової вимоги від 31.01.2020 № 1206-52) та 3226, 93 грн. за вимоги майнового характеру про скасування податкових повідомлень-рішень № 0-2656 від 27.08.2018, № 0-2656 від 03.04.2019, № 0-2656 від 03.02.2021 (ціна позову складає 322 693, 48 грн., відповідно 1% від ціни позову становить 3226, 93 грн.).

На підтвердження сплати судового збору жодних доказів не надано.

Наявності за ОСОБА_1 відповідних пільг, які звільняють її від сплати судового збору відповідно до закону, судом не встановлено.

Крім того, частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

У порушення вказаних вимог, до зустрічної позовної заяви не додано її копій, а також копій доданих до зустрічної позовної заяви документів для відповідача за зустрічним позовом.

Наведені обставини вказують на невідповідність зустрічної позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до частини другої статті 178 Кодексу адміністративного судочинства України, до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали;

- копії зустрічної позовної заяви разом із усіма доданими до неї документами для відповідача за зустрічним позовом;

- оригіналу документа про сплату 4300, 53 грн. судового збору за заявлені вимоги майнового та немайнового характеру.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 177, 178, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

зустрічний позов ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо недоліки зустрічної позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, зустрічна позовна заява буде повернута відповідно до частини третьої статті 178 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.