Справа № 120/9424/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 жовтня 2023 р. Справа № 120/9424/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Корчевського М.Ю.,

представника позивача: Шмирова Є.І.,

представника відповідача: Єфіменка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в режимі відеоконференції, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (1), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (2) про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції наказу №474 від 10.05.2023 року про застосування дисциплінарного стягнення.

Ухвалою суду від 04.07.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

18.07.2023 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 07.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

28.08.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки під час проведення службового розслідування встановлено, що позивач не забезпечив належне виконання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року.

Вказана бездіяльність призвела до неналежного виконання службових обов`язків та полягає в порушенні ним службової дисципліни, яка виразилось у не вмиканні портативного відеореєстратора та не здійсненні відеофіксації.

Незабезпечення поліцейським постійної роботи портативного відеореєстратора тягне негативні правові наслідки, оскільки створює перешкоди в належний реалізації функцій поліції. Сам факт незабезпечення поліцейським постійної роботи портативного відеореєстратора під час виконання ним службових обов`язків й до їх закінчення, окрім передбачених Інструкцією №1026 винятків (виникнення у поліцейського особистого приватного становища), спричиняє шкідливі наслідки такої протиправної поведінки, обмежує доказування правомірності поведінки поліцейського.

Таким чином, відповідач за наслідками службового розслідування правомірно та обґрунтовано зробив висновок про наявність в діяннях позивача вчинку, який слугує підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, накладене на позивача дисциплінарне стягнення є пропорційним, встановленим за результатами службового розслідування порушенням, під час проведення службового розслідування дотримані норми законодавства, що регламентують його процедуру, в зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтовані та безпідставні.

12.09.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності з підстав, які не залежали від його волі та дій.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 26.09.2023 року закрито підготовче провадження та за письмовою згодою учасників справи, вирішено розпочати розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання (ч. 7 ст. 181 КАС України).

12.10.2023 року представником позивача подану заяву про розподіл судових витрат у якій останній просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

10.04.2023 року до Відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов рапорт старшого інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Миколи Стельмаха, старшого інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Віталія Слюніна та інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Сергія Буравіцького.

Із змісту рапорту вбачається, що 07.04.2023 року під час здійснення вибірково перевірки відеозаписів з портативних відеореєстраторів, з метою контролю за належним виконанням службових обов`язків, працівниками полку УПП в Одеській області ДПП виявлено порушення службової дисципліни нарядом поліції "Океан - 0161", зокрема, старший інспектор з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , під час несення служби з 06:45 год. 30.03.2023 року по 14:45 год. 30.03.2023 року не здійснював відеозапис на портативний відеореєстратор.

З метою встановлення причин та обставин порушення за указаним фактом, відповідно до частин 1-4 статті 14, частин 1 та 2 статті 15, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", пунктів 2 та 3 розділу І, пункту 1 розділу II Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції прийнято наказ №431 від 27.04.2023 року "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" /а.с. 90/.

Із висновку за результатами службового розслідування з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни старшим інспектором з особливих доручень Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №2 роти №8 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , під час несення служби з 06:45 год. 30.03.2023 року по 14:45 год. 30.03.2023 року, затвердженого начальником Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції підполковником поліції ОСОБА_3 10.05.2023 року /а.с. 109-118/ вбачається наступне.

Відповідно до розстановки сил та засобів №5-8 роти батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 07:00 год. 30.03.2023 року по 19:00 год. 30.03.2023 року в наряд поліції "Океан - 0161" (перша зміна вул. А. Корольова, 5) заступив старший інспектор з особливих доручень Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Згідно з роздавальною відомістю до журналу обліку видачі/повернення портативних відеореєстраторів ОСОБА_1 отримав портативний відеореєстратор №417333.

Зазначено, що перевіркою відеозаписів на портативному відеореєстраторі №471333 встановлено, що протягом часу з 06:45 год. 30.03.2023 року по 14:45 год. 30.03.2023 року, тобто під час несення служби у пішому наряді, відеозаписи не здійснювались.

Опитаний під час проведення службового розслідування старший інспектор з особливих доручень Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 30.03.2023 року заступив у денну зміну в піший наряд поліції "Океан 0161". Перед заступанням ним було отримано увімкнений портативний відеореєстратор марки "Motorolla", який постійно здійснює функції відеозйомки. Технічної можливості його вмикання або вимикання не було. Після закінчення зміни портативний відеореєстратор він здав. Чому відсутні відеозаписи йому не відомо.

Окрім цього, у висновку за результатами службового розслідування зазначено, що відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" встановлено, що заступивши на зміну наряд поліції "Океан-0161" отримав планшетний пристрій, в якому під логіном та паролем був зареєстрований ОСОБА_1 .

Протягом зміни, вказаним нарядом поліції у планшетному пристрої встановлено лише перерву.

Відповідно до треків патрулів, наряд поліції протягом часу несення служби рухався за своїм маршрутом, однак, у системі "Інформаційний портал Національної поліції України" завдань не встановлено.

У висновку службового розслідування зазначено, що під час проведення службового розслідування встановлено незабезпечення позивачем належного виконання вимог Інструкції №1026. Вказана бездіяльність призвела до неналежного виконання службових обов`язків та полягає в порушенні службової дисципліни, яка виразилось у не вмиканні портативного відеореєстратора та не здійсненні відеофіксації.

Відповідно до статтей 11-14, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції прийнято наказ №474 від 10.05.2023 року, пунктом 1 якого застосовано до старшого інспектора з особливих доручень Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

На переконання позивача наказ №474 від 10.05.2023 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани є протиправним, а тому його слід скасувати.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 59 цього Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною першою статті 18 зазначеного Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пункти 1, 2, 6, 11 частини третьої статті 1 Статуту зобов`язують поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

За змістом статті 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Приписами статті 14 Статуту передбачено, що для своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків, проводиться службове розслідування.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 розділу V Порядку №893, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з пункту 1 розділу VІІ Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Із змісту оскаржуваного наказу вбачається, що проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2023 року під час несення служби старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 порушено службову дисципліну, що виразилось у не здійсненні відеофіксації на портативний відеореєстратор, чим порушено вимоги пунктів 4, 5 розділу ІІ, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026.

Тому, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини 1 статті 1, пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 9, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 4, 5 розділу ІІ, пункту 2 розділу VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису визначений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999 (далі - Інструкція №1026).

Відповідно до пункту 2 Розділу I Інструкції №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

За визначенням, наведеним у пункті 3 розділу І Інструкція №1026, портативний відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкція №1026 передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкція №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Таким чином, вищезазначені норми Інструкції №1026 встановлюють імперативний обов`язок поліцейського під час здійснення ним своїх службових обов`язків здійснювати безперервну відеозйомку на портативний відео реєстратор, який закріплений на його форменний одяг на грудях.

Відповідно до пункту 6 розділу II Інструкції №1026, під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Крім того, згідно з пункту 2 розділу ІІІ Інструкції №1026 включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Пунктом 2 розділу VII Інструкції №1026 визначено, що поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Аналізуючи вказані норми права, суд погоджується з позицією відповідача, що позивач порушив вимоги пунктів 4, 5 розділу ІІ, пункту 2 розділу VII Інструкції №1026, втім зазначає, що позивачем допущено незначний дисциплінарний проступок, оскільки відсутність відеозапису портативного відеореєстратора пішого наряду не завдала шкоди інтересам служби та не дискредитувала звання поліцейського.

Суд звертає увагу, що особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначенні розділом V Дисциплінарного статуту, частиною першою статті 26 якого встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Частиною першою статті 29 розділу V Статуту передбачено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною другою наведеної статті встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Вказані вимоги є імперативними для відповідача та повинні бути виконані ним відповідно до вимог закону. Жодних винятків із встановленого правила чинними нормативно-правовими актами не передбачено.

Аналіз частини другої статті 19 Конституції України дає підстави для висновку, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Вжите законодавцем словосполучення "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Як вбачається з висновку службового розслідування, ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень не мав.

При цьому, обставин, що обтяжують відповідальність старшого інспектора з особливих доручень Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , визначених частиною 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції, дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування не встановлено.

Водночас, відповідач, застосовуючи до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани, не довів суду відповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку з урахуванням того, що статтею 29 Статуту прямо передбачено, що у період дії воєнного стану дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого.

Оскаржуваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення та висновок службового розслідування, не містять обґрунтувань щодо обраного виду стягнення та неможливості застосування стягнення в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого, чим допустив порушення частини 2 статті 29 Статуту.

Крім того, в ході розгляду справи, судом досліджувався портативний відеореєстратор на предмет технічної можливості його вмикання/вимикання та встановлено відповідну технічну можливість.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься інструкція з використання портативного відеореєстратора марки "Motorolla" SOLUTIONS VB400 /а.с. 80-88/, яку було долучено стороною відповідача.

Судом з`ясовано, що кнопки початку і припинення запису можуть окремо бути налаштовані, про що прямо зазначено на сторінці 10 інструкції з використання портативного відеореєстратора /а.с. 85/.

В межах, службового розслідування ОСОБА_1 пояснив про технічну неможливість вмикання або вимикання портативного відеореєстратора.

Втім, матеріали службового розслідування не містять доказів, які спростовують наведені пояснення позивача та вказують на налаштування кнопок портативного відеореєстратора з можливістю увімкнення і вимкнення.

Також, матеріали службового розслідування не містять інформації щодо заподіяння шкоди не проведенням позивачем безперервної відеозйомки.

Суд зазначає, що з урахуванням інструкції з використання портативного відеореєстратора марки "Motorolla" SOLUTIONS VB400, яка передбачає можливість окремого налаштування усіх кнопок, в тому числі кнопки для початку/припинення запису, а також з огляду на подані письмові пояснення позивача щодо відсутності технічної можливості включення чи виключення портативного відеореєстратора, при проведеному службовому розслідуванні не встановлено та не доведено умислу у діях ОСОБА_1 , які складають порушення службової дисципліни під час виконання ним службових обов`язків.

Одночасно, суд вважає за необхідне врахувати правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 25.02.2021 року у справі №160/9275/18, де суд касаційної інстанції зазначив, що дисциплінарним проступком визнається протиправне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність), тобто невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків при здійсненні повноважень, передбачених Конституцією України та Законами України, статутом, наказами керівника (установи) та іншими організаційно-розпорядчими документами, а також вчинок, що суперечить вимогам Правил етичної поведінки поліцейських.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Характерні ознаки умислу: усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки; передбачення негативних наслідків такої поведінки; бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх. Залежно від характеру вольового ставлення особи до суспільно-шкідливих наслідків свого діяння визначають два види умислу: прямий - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, бажає їх настання; побічний - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, прямо не бажає їх, але свідомо допускає їх настання.

Однак, суд зазначає, що матеріалами службового розслідування не доведено наявності вини та умислу у вчиненні позивачем дисциплінарного проступку.

В межах службового розслідування не надано належної оцінки письмовим поясненням позивача від 27.04.2023 року, відповідач обмежився лише зібранням доказів, які пов`язані із заступанням ОСОБА_1 у наряд та отримання ним відеореєстратра, однак не забезпечив зібрання та долучення до матеріалів службового розслідування доказів щодо технічних налаштувань відповідного відеореєстратора, які б спростували твердження позивача.

Вказане свідчить про поверхневе проведення службового розслідування та незабезпечення ретельної перевірки усіх обставин, що мають значення при його проведенні.

Крім цього, судом також не встановлено врахування відповідачем при обранні дисциплінарного стягнення його попередньої поведінки; відсутність обґрунтувань щодо важкості вчиненого ним дисциплінарного проступку; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність; його ставлення до служби тощо, що є порушенням статті 19 Дисциплінарного статуту.

Подібного висновку також дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №560/3902/22 від 08 грудня 2022 року.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд вважає, що наказ Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції №474 від 10.05.2023 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани прийнятий необґрунтовано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 1073,60 судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Вирішуючи питання про відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 13.07.2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 12.10.2023 року та розрахунок витрат на правову допомогу за договором від 13.07.2023 року між Адвокатським Бюро "Шмирова Євгенія" та ОСОБА_1 у справі №120/9424/23 на суму 5000,00 грн.

Надаючи оцінку документам, поданим на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що їх заявлений розмір в сумі 5000,00 грн. відповідає критерію співмірності та розумності, відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також складності справи.

Відповідач не висловив заперечень щодо заявленого розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та не заявив клопотання про їх зменшення.

Відтак, суд приходить до висновку, що витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є обґрунтованими. Відповідачами протилежне не доведено, а судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача (1) на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн., що відповідає вимогам розумності та співмірності.

При цьому, суд зазначає, що оскільки оскаржуваний наказ був прийнятий Управлінням патрульної поліції в Одеській області, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, то судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції №474 від 10.05.2023 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ, 03048, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач (1): Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ, 03048, );

Відповідач (2): Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса, 65114, ).

Рішення у повному обсязі складено 20.10.2023 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович