Справа № 420/27259/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
18 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 та у період з 26.02.2016 до 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення ("базового місяця") - січень 2008 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.02.2016 до 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення ("базового місяця") січень 2008 року; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, зобов`язавши Військову частину НОМЕР_1 подати до Одеського окружного адміністративного суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою судді від 11.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху, із наданням десятиденного строку з дня отримання ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Зокрема, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом 06.10.2023 щодо недоотриманих сум індексації за період з 26.02.2016 по 28.02.2018, зважаючи на спробу досудового врегулювання спору шляхом звернення із рапортом від 16.08.2023. Втім, у спірних правовідносинах досудовий порядок вирішення спору не визначений законом як обов`язковий, у зв`язку із чим суд відхилив відповідні доводи сторони позивача.
Водночас, місячний строк (ч. 1 ст. 233 КЗпП України) на звернення до суду після звернення позивача із рапортом також сплинув 16.09.2023 (+ відведений час на розгляд рапорту).
З наведеного вбачається, з огляду на норми статті 122 КАС України та статті 233 КЗпП України, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.
На виконання вищезазначеної ухвали судді 17.10.2023 до суду від позивача надійшла заява, в якій ОСОБА_1 просить суд врахувати судову практику та відкрити провадження у справі.
В обґрунтування заяви зазначено, що норми Законів України "Про індексацію грошових доходів населення", "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", а також Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, дають підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати (додатковою заробітною платою) і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком. До того ж, на військовослужбовців поширюється дія КЗпП України, у тому числі дія указаної статті, у тих випадках, коли спеціальним законодавством не врегульовані особливості стосовно строку звернення до суду з позовом про стягнення належної військовослужбовцю суми грошового забезпечення.
Така правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом при вирішенні подібних справ, а саме у постанові від 12 травня 2022 року у справі № 280/9017/20 від 29 вересня 2021 року (справа № 160/8332/20), від 24 вересня 2020 року (справа №806/2883/17), від 11 липня 2019 року (справа №814/2789/16), від 01 грудня 2019 року (справа №823/726/16), від 13 січня 2020 року (справа №814/1007/16).
Також варто зазначити, що Суд влучно вказав на те, що як частина перша, так і частина друга статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачають саме тримісячний строк для вирішення трудового спору (а не місячний).
Понад це, до цього часу Відповідач не надав відповіді щодо виплати індексації грошового забезпечення Позивача, не надав довідки про нараховане і виплачене грошове забезпечення, що позбавляє Позивача можливості остаточного встановлення порядку нарахування і виплати Відповідачем індексації позивачу.
Також позивач зазначає, що звернувся до суду з дотримання сорока п`яти днів, визначених ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати пропуск позивача строку на звернення до суду таким, що було пропущений з поважних причин.
Так, у постанові від 07 вересня 2023 року по справі № 620/1201/23, яка підлягає врахуванню в силу ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду підкреслив, що відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною третьою статті 9 цього Закону передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Згідно зі статтею 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.
Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а.
Таким чином, потрібно виходити із того, що грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем. Оскільки індексація входить до структури грошового забезпечення, то вона також має періодичний характер.
Верховний Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
До 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Суд звернув увагу, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року №1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року.
Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.
В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом 06.10.2023 щодо недоотриманих сум індексації за період з 26.02.2016 по 28.02.2018, зважаючи на спробу досудового врегулювання спору шляхом звернення із рапортом від 16.08.2023. Втім, у спірних правовідносинах досудовий порядок вирішення спору не визначений законом як обов`язковий, у зв`язку із чим суд відхиляє відповідні доводи сторони позивача.
Таким чином, позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду, визначений ч.2 ст. 233 КЗпП України, який почав обраховуватися після скасування карантину, а саме з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.
При цьому із заявою щодо визнання причин пропуску строку до суду поважними позивач до суду на виконання ухвали не звернувся, оскільки у заяві від 17.10.2023 відсутнє відповідне клопотання. Натомість у заяві позивачем констатовано обов`язок суду відкрити провадження по справі та розглянути справу по суті, посилаючись на судову практику, яка не є релевантною через зміни в національному законодавстві.
Таким чином, станом на 18.10.2023 позивачем вимоги ухвали суду від 11.10.2023 не виконані, а судом не встановлено поважних причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами.
Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Приймаючи до уваги те, що до теперішнього часу позивачем недоліки не усунено, суд вважає за потрібне позовну заяву відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України повернути позивачу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 169 КАС України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк