Справа № 280/2373/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 280/2373/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року (суддя Конишева О.В.) про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.04.2023 звернулась з позовом до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Міністерство юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо не нарахування та невиплати начальнику Бердянського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. щомісячно, розпочинаючи із 28.02.2022 по 07.07.2022 (включно) у розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн., за повні чотири місяці (березень- червень 2022 року), а також один день лютого 2022 року та сім днів липня 2022 року, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168;

Зобов`язати Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити начальнику Бердянського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. щомісячно, розпочинаючи із 28.02.2022 по 07.07.2022 (включно) у розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн., за повні чотири місяці (березень-червень 2022 року), а також один день лютого 2022 року та сім днів липня 2022 року, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року було позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство юстиції України залишено без розгляду.

Позивачем подано апеляційну скаргу, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач має обставини, які перешкоджали їй звернутися до суду в строк визначений законом, а саме перебування під окупацією в м. Приморськ з 24 лютого 2022 року ро 26 серпня 2022 року, проходження лікування в період з 05.09.2022 по 09.09.2022 у Запорізькій клінічній лікарні ЗОР та виховання двох неповнолітніх дітей.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою суду першої інстанції від 24.04.2023 відкрито провадження у справі.

Від представника відповідача та третьої особи до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Позивачем надані заперечення на клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду першої інстанції від 26.05.2023 було запропоновано позивачу, а також його представнику подати письмові пояснення стосовно клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Позивач зазначив, що дізнався про порушення прав лише 10.04.2023, оскільки представнику позивача на його адвокатський запит відповідачем надано документи, в результаті ознайомлення з якими вона дійшла висновку про порушення своїх прав, яке полягає у невиплаті останній щомісячної додаткової винагороди за період з 28.02.2022 по 07.07.2022 (включно). Позивач вважає, що датою для обчислення тримісячного строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом є дата отримання його представником листа відповідача за № 63/57-ЗПІ/11/Ян-23 від 10.04.2023 та довідки про щомісячні види грошового забезпечення за період з 01.02.2022 по 31.12.2022, № 8/2-215 від 07.04.2023, отриманих за наслідками розгляду адвокатського запиту, тому позивач не пропустив встановлений тримісячний строк на звернення до суду із цим адміністративним позовом. Також позивач посилається на дію карантину, а також воєнний стан, введений на території України.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що з поданої позовної заяви та матеріалів справи не вбачається поважних причин для пропуску позивачем строку звернення до суду.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Щодо викладених позивачем обставин у поясненнях на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, першої інстанції вірно зазначив, що звернення до відповідача з запитом не змінює дати коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав та інтересів, а лише свідчить про те, коли позивач розпочав вживати активних дій з метою їх захисту.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що зазначене не можна визнати вагомими причинами пропуску строку, адже протягом всього періоду, що передував зверненню з адвокатським запитом щодо надання вищенаведеної інформації, позивач одержувала заробітну плату у звичному об`ємі і не могла не помітити, що до виплачених сум не входить витребувана нею сума додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн.

Також судом першої інстанції було встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, що позивачка вже двічі зверталась до Київського окружного адміністративного суду, а саме 02.01.2023 (справа №320/2724/23) та 16.03.2023 (справа №320/6177/23) з подібними позовами про визнання протиправною бездіяльності Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо не нарахування та не виплати Позивачу щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн., передбаченої приписами п. 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, за період з 28.02.2022 по 07.07.2022 (за березень-червень, 1 день лютого та 7 днів липня 2022 року) у загальному розмірі 128 00,00 грн., зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну додаткову винагороду у розмірі 128 000,00 грн. за наведений період.

В ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 по справі №320/6177/23, зазначено: Як свідчать матеріали позовної заяви, листом від 29.11.2022 представнику позивача па його адвокатський запит надано документ результаті ознайомлення з якими він дійшов висновку про порушення прав позивача, полягає у не виплати останній щомісячної додаткової винагороди за період з 28.01 07.07.2022р. у розмірі 128 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказаним підтверджено, що позивач дізнався про порушення своїх прав ще 29.11.2022, отримавши відповідь на адвокатський запит представника позивача, а не 10.04.2023, як зазнано у позовній заяві.

Також суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлено саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки позивач таких доводів до суду першої інстанції не наводив.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що позивач не наводить жодних доводів, що саме перешкоджало йому подати позов до суду у визначений чинним законодавством строк. Отже, доказів поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Відповідно до ч. 4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з поданої позовної заяви та матеріалів справи не вбачається поважних причин для пропуску позивачем строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 18 жовтня 2023 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш