Справа № 420/17098/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі відповідач, ВКДКА), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 2023 року №V-004/2023, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів.

Протиправність оскаржуваного рішення мотивує порушенням відповідачем процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також тим, що висновки ВКДКА по вчинення ним систематичного порушення Правил адвокатської етики та підриву авторитету адвокатури є надуманими, переоціненими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, позивач зазначає, що відповідач провів засідання дистанційно в режимі відеоконференції та відкладав розгляд скарги ОСОБА_2 поза межами загального строку розгляду дисциплінарної справи, що не передбачено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також направив копію рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з порушенням встановленого згаданим Законом триденного строку. Крім того, вважає, що рішення є необґрунтованим і не вмотивованим.

Позивач заперечує висновки ВКДКА щодо вчинення ним систематичного порушення Правил адвокатської етики (невиконання рішення органу адвокатського самоврядування) у вигляді продовження здійснення адвокатської діяльності протягом усіх трьох місяців з 29.06.2022 по 30.09.2022, коли було зупинено його право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії Київської області (далі КДКА Київської області) від 29.06.2022 №50/2022. Вказує, що ним було допущене не систематичне, а триваюче правопорушення, оскільки раніше він не притягався до дисциплінарної відповідальності за невиконання рішення органу адвокатського самоврядування.

Також позивач вважає протиправним висновок ВКДКА щодо наявності в його діях «стратегії невиконання рішення дисциплінарного органу». Зазначає, що жодним чином не створював штучних перепон в отриманні чи навмисного неотримання рішення КДКА Київської області про зупинення його права на заняття адвокатською діяльністю та не мав мети продовжувати адвокатську діяльність протягом строку, на який до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю. Позивач посилається на те, що жодний закон чи підзаконний нормативно-правовий акт не зобов`язує його як адвоката контролювати свій статус в Єдиному реєстрі адвокатів України щодо того, чи не зупинено/припинено його право на заняття адвокатською діяльністю. За твердженням позивача, навпаки, обов`язок повідомлення у триденний строк про прийняте рішення та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю покладений саме на дисциплінарний орган. Натомість позивачу з незалежних від нього причин рішення КДКА Київської області від 29.06.2022 №50/2022 вручено із значним запізненням, майже через місяць.

Спростовує позивач і висновок ВКДКА про те, що він створив приклад для інших адвокатів як можна ухилятись від виконання рішень дисциплінарних органів та продовжувати адвокатську діяльність під час зупинення права її здійснення. У зв`язку з цим вказує, що жодних доказів на підтвердження такого висновку не існує, він є виключно припущенням ВКДКА, дисциплінарний проступок вчинений ним не у публічній площині та про його вчинення дізнались випадково, тому він не міг бути прикладом для інших.

Крім того, позивач вважає, що відповідач вдруге притягнула його до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки на момент розгляду дисциплінарної справи у ВКДКА вже було повністю виконано та вичерпало свою дію виконанням рішення КДКА Київської області від 29.06.2022 №50/2022.

Ухвалою від 03.08.2023 поновлено позивачу строк на звернення до суду та відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

31.08.2023 до суду надійшов відзив ВКДКА, підписаний представником за довіреністю адвокатом Козовою Я.С.

За змістом відзиву відповідач позов не визнає та покликається на те, що ВКДКА в межах своїх дискреційних повноважень, відповідно до установленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи і наявних матеріалів розглянула дисциплінарну справу, за результатами чого прийняла оскаржене рішення.

Вказує, що перевіривши матеріали дисциплінарної справи, ВКДКА встановила, що адвокат ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, який полягає у здійсненні адвокатської діяльності під час зупинення права на заняття адвокатською діяльністю та є невиконанням адвокатом рішень органів адвокатського самоврядування (невиконання рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області № 50/2022 від 29.06.2022); порушення правил адвокатської етики, а саме статей 7, 12, 12-1, 65 Правил адвокатської етики; невиконання професійних обов`язків (дотримання правил адвокатської етики, виконання рішень органів адвокатського самоврядування, виконання інші обов`язків, передбачених законодавством); порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом (обов`язку, визначеного частиною 5 статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Так, було з`ясовано, що на підставі рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області № 50/2022 від 29.06.2022 право на заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_1 зупинено з 29.06.2022 по 29.09.2022, інформація про зупинення позивачу права на заняття адвокатською діяльністю на три місяці була внесена в Єдиний реєстр адвокатів України 05.07.2022. Не зважаючи на це, позивач неодноразово та систематично у період з 29.06.2022 по 29.09.2022 здійснював адвокатську діяльність шляхом безпосередньої участі у судових провадженнях в якості адвоката, подачі різного роду процесуальних заяв (клопотань), чим допустив систематичне порушення правил адвокатської етики, яке підриває авторитет адвокатури України.

Таким чином, оскільки в діях адвоката ОСОБА_1 встановлено систематичне порушення Правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури, а відтак наявні підстави для застосування до адвоката дисциплінарного стягнення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Рішення ВКДК від 26.05.2023 №V-004/2023 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 04.09.2023 відмовлено у задоволенні позивача про застосування до представника відповідача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвалами від 05.09.2023 суд:

- відмовив у задоволенні клопотання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про залишення позовної заяви без розгляду;

- відмовив у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін;

- задовольнив частково клопотання відповідача та витребував у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області засвідчені належним чином копії матеріалів дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 ;

- залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 .

Позивачем 08.09.2023 подана відповідь на відзив, в якому він вказує, що аргументи та доводи відповідача жодним чином не спростовують доводів позивача та є лише суб`єктивною формою незгоди з ним без посилань на докази та конкретні норми права.

Так, позивач вважає, що не ґрунтується на жодній нормі закону позиція відповідача про те, що будучи обізнаним про призначене на 29.06.2022 засідання КДКА Київської області, позивач також зобов`язаний був цікавитись результатами такого засідання та результатом розгляду дисциплінарної справи, у тому числі і за допомогою засобів Єдиного реєстру адвокатів України. Позивач наполягає на тому, що жодний закон України та/або інший нормативно-правовий документ не покладає на адвоката обов`язок цікавитись результатами розгляду дисциплінарної справи стосовно нього, навпаки, закон чітко покладає обов`язок саме на дисциплінарні органи адвокатури повідомити адвоката про прийняте щодо нього рішення. Як вказав позивач, єдине, що дійсно він зобов`язаний був робити в період з 29.06.2022 по 20.07.2022 це надавати своїм клієнтам якісну, професійну та своєчасну правничу допомогу до того часу, доки не дізнався про рішення КДКА Київської області, а не сидіти в Єдиному реєстрі адвокатів України та/або в особистому кабінеті адвоката на сайті Національної асоціації адвокатів України і відслідковувати свій статус. Також позивач зазначає, що ніщо не заважало КДКА Київської області повідомити його засобами телефонного зв`язку, в телефонних застосунках або шляхом надсилання електронного листа на електронну пошту про результати засідання КДКА та прийняте рішення.

Позивач також наголошує, що ВКДКА безпідставно продовжує наполягати на тому, що неодноразова участь позивача у судових засіданнях та подання ним процесуальних документів в період зупинення права на заняття адвокатською діяльністю кваліфікується як систематичне зрушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України. Вказує, що зазначені відповідачем у відзиві правові висновки Верховного Суду у справах №804/401/17 та №1540/4358/18 навпаки підтверджують позиції позивача про те, що допущене ним правопорушення є триваючим, а не систематичним, оскільки дії (бездіяльність) позивача щодо невиконання рішення органу адвокатського самоврядування становили собою один триваючий процес з чітко визначеним періодом початку (05.07.2022 - день внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України) та кінця (20.07.2022 день отримання рішення дисциплінарного органу та припинення позивачем здійснення адвокатської діяльності на його виконання).

Також позивач вказує, що наведеним спростовуються твердження ВКДКА щодо створення позивачем схем (стратегії) невиконання рішень дисциплінарного органу, оскільки відсутня будь-яка логіка здійснювати адвокатську діяльність менше третини строку, на який було зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, та потім негайно припинити її здійснювати з моменту, як тільки адвокат дізнався про застосоване до нього дисциплінарне стягнення.

Додатково позивач покликається на протиправність застосування відповідачем норм «Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури», затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78, указуючи на те, що згаданий правовий акт є звичайною юридичною бутафорією, оскільки він не приймався на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У зв`язку з цим позивач подав до Київського окружного адміністративного суду позов до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» із вимогою визнати протиправним та нечинним «Регламент Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури», затверджений рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78, який був залишений без руху ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 у справі №320/25400/23 та на даний час вказана справа не розглянута.

Також позивач зазначає, що ознайомившись з відзивом та доданими до нього документами, він виявив, що використані відповідачем при прийнятті оскарженого рішення докази - лист звернення голови ОСОБА_3 до керівника секретаріату Ради адвокатів України Вадима Красника від 25.05.2023 №811, лист відповідь керівника секретаріату НААУ, Ради адвокатів України Вадима Красника від 25.05.2023 №943/0/2-23 та лист доручення голови ВКДКА Вілкова С.В. від 23.05.2023 №803 до члена ВКДКА Клечановської Ю.І. про проведення перевірки по скарзі ОСОБА_2 на рішення КДКА Київської області переконливо доводять, що відомості про зупинення права позивача на заняття адвокатською діяльністю стали доступні для загального перегляду 05.07.2022, а відтак і свідчать про те, що позивач об`єктивно не міг дізнатись про рішення дисциплінарного органу раніше зазначеної дати, однак КДКА Київської області та ВКДКА цієї обставини при розгляді дисциплінарної справи не врахували.

Щодо строків розгляду дисциплінарної справи позивач стверджує, що вони були порушені відповідачем, тому оскаржене рішення прийнято з порушенням процедури та чітко визначених законом строків.

Так, витребовані відповідачем з КДКА Київської області матеріали дисциплінарної справи надійшли до ВКДКА 23.03.2023 і саме з цієї дати розпочався установлений частиною 2 статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» тридцятиденний строк, протягом якого ВКДКА повинна забезпечити розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі, а саме до 22.04.2023. Натомість оскаржене рішення прийнято лише 26.05.2023. При цьому розгляд скарги у дисциплінарній справі відкладався, що не передбачено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а перевірка викладених у скарзі фактів була передоручена іншому члену ВКДКА за три дні до засідання 23.05.2023. З цього позивач висновує, що усі дії, які відповідач вчинив поза межами установленого законодавством строку розгляду дисциплінарної справи, є незаконними, як і оскаржене рішення.

Спростовує позивач і доводи відповідача щодо дискреції, абсолютної свободи розсуду дисциплінарних органів адвокатури у питаннях притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності та виборі виду відповідальності адвоката (санкції). З посиланням на зміст статті 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» позивач стверджує, що дискреція (межа та свобода розсуду) дисциплінарних органів адвокатури розповсюджується лише на питання обрання виду дисциплінарного стягнення, тобто попередження, зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю, а також на питання обрання конкретного строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, якщо було обрано саме такий вид дисциплінарної відповідальності. Тому, на переконання позивача, безпосередньо у його дисциплінарній справі у відповідача відсутня жодна дискреція у питанні, визнавати чи ні проступок систематичним, оскільки систематичність дисциплінарного проступку визначається не розсудом ВКДКА, а певними критеріями та ознаками (два і більше разів, тобто вчинення нового дисциплінарного проступку вже після притягнення до відповідальності за попередній дисциплінарний проступок). Позивач зазначає, що відповідач не розуміє, або не хоче зрозуміти, що якщо позивач не притягався до дисциплінарної відповідальності за невиконання рішень органів адвокатського самоврядування раніше, до 29.06.2022, то вчинений ним вперше дисциплінарний проступок в період з 05.07.2022 по 20.07.2022 є саме триваючим, а не систематичним.

Від ВКДКА 18.09.2023 надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив.

У запереченнях відповідач вказує на те, що позивач намагається спростувати доводи ВКДКА шляхом незгоди з нормами та приписами Регламенту ВКДКА, який він вважає таким, що не приймався на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, відповідач зазначає, що позивач тлумачить на власний розсуд правові висновки Верховного Суду щодо дискреційних повноважень органів адвокатського самоврядування, у спробі запобігти можливому їх застосуванню судом при вирішенні цієї справи, що може призвести до вирішення спору на не користь позивача.

Крім того, є помилковими твердження позивача щодо неправильної кваліфікації вчиненого ним проступку як «систематичного» замість «триваючого», оскільки такі базуються на підміні позивачем поняття «систематичне порушення Правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України» іншим поняттям - «повторне протягом року вчинення дисциплінарного проступку». У той же час, наведеними відповідачем правовими висновками Верховного Суду розтлумачено, що при кваліфікації дисциплінарного проступку як систематичного порушення правил адвокатської етики необхідно виходити з того, що це порушення представляє собою скоєння протягом періоду притягнення адвоката до відповідальності декількох порушень цих правил.

Також відповідач заперечує доводи позивача щодо відсутності у того обов`язку бути обізнаним про результати дисциплінарного провадження щодо нього та чи не зупинено / припинено його право на заняття адвокатською діяльністю. Зазначає, що при прийнятті оскарженого рішення ВКДКА з урахуванням правових висновків Верховного Суду виходила не з обов`язку, а з існування у позивача, зважаючи на рід його професійної діяльності, об`єктивної можливості знати про факт існування оскаржуваного рішення КДКА регіону щодо нього, яким він не скористався внаслідок свідомого нехтування своїм правом як на участь у засіданні дисциплінарного органу, так і на отримання інформації будь-якими засобами щодо стану дисциплінарного провадження.

На думку відповідача, безпідставними є доводи позивача про відсутність у ВКДКА під час перегляду рішення у дисциплінарній справі права на прийняття нового рішення із застосуванням іншого дисциплінарного стягнення - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю, позаяк відповідне право надане ВКДКА прямою нормою частини 5 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Спростовує відповідач і доводи позивача про порушення ВКДКА процедури розгляду дисциплінарної справи. Зазначає, що відповідно до статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури. Рішенням звітно-виборного з`їзду адвокатів України від 09 червня 2017 року затверджено «Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури», статтею 7 якого установлено, що при виконанні ВКДКА функцій колегіального органу системи адвокатського самоврядування, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, остання при організації засідань і вирішення питань, визначених статтею 6 цього положення, керується власним регламентом. Регламент ВКДКА затверджується Радою адвокатів України.

Регламентом ВКДКА встановлені: порядок, строки виготовлення та направлення сторонам копій рішень ВКДКА; строки та процедуру розгляду у ВКДКА скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

У тому числі: пунктом 3.35 Регламенту ВКДКА визначено, що копії рішень ВКДКА засвідчуються Головою ВКДКА та надсилаються засобами поштового зв`язку або електронною поштою, або вручаються під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом 7- 10 робочих днів з дня прийняття рішення і цей строк може бути продовжений з об`єктивних, обґрунтованих підстав; пунктом 3.40 Регламенту ВКДКА визначено, що ВКДКА забезпечує розгляд скарг шляхом доручення скарги і матеріалів дисциплінарної справи члену ВКДКА та включення їх до переліку питань порядку денного наступного засідання ВКДКА; пунктами 3.36 та 2.3.11 Регламенту ВКДКА, частиною 8 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачені права ВКДКА на відкладення розгляду скарги у разі відсутності доповідача на засіданні ВКДКА, а також повноваження Голови ВКДКА на передоручення перевірки матеріалів справи іншому членові ВКДКА та на звернення із запитами щодо отримання додаткової інформації по справі.

З цього відповідач висновує, що оскаржуване рішення ВКДКА прийнято у спосіб та в межах наданих повноважень, правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства України, з дотриманням процедури та строків його прийняття, які визначені Регламентом ВКДКА.

Третьою особою 02.10.2023 подані пояснення, за змістом яких вона просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що приймаючи оскаржене рішення, ВКДКА правомірно врахувала характер і множинність епізодів здійснення позивачем адвокатської діяльності в різних справах у той період, коли він був позбавлений права таку діяльність здійснювати. Також третя особа вважає, що відповідачем було враховано ступінь завданої через поведінку позивача шкоди як інституту адвокатури, так і інтересам інших осіб.

Позивачем 18.09.2023 також подана заява, за змістом якої він просить врахувати відсутність у адвоката Козової Я.С. повноважень на представництво ВКДКА на підставі простої довіреності, посилаючись на те, що Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та нормативними актами органів адвокатського самоврядування не передбачено повноважень голови ВКДКА доручати певним адвокатам представництво інтересів ВКДКА в суді та укладати з ними договори щодо надання правничої допомоги, при тому що єдиною особою, яка вправі представляти інтереси відповідача в суді є виключно голова ВКДКА. Крім того, видана головою ВКДКА адвокату Козовій Я.С. проста довіреність на представництво інтересів в суді без укладеного договору про надання правничої допомоги не є тим документом, який підтверджує повноваження представника.

Обміркувавши ці доводи позивача, суд звертає увагу на положення частини 1 статті 55, частин 1, 3, 4 статті 59 КАС України, відповідно до яких сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, як довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Обов`язковість нотаріального або прирівняного до нього посвідчення довіреності висувається виключно до довіреності, яка видається від імені фізичної особи.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Частиною 9 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури.

Пунктами 1, 2, 4 пункту 7 розділу 3 «ЮРИДИЧНИЙ СТАТУС» Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, затвердженого Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012 передбачено, що ВКДКА має право в межах, що не суперечать чинному законодавству: від власного імені виступати учасником цивільно-правових відносин, набувати майнових і немайнових прав та нести обов`язки, укладати угоди, необхідні для досягнення мети діяльності організації; бути позивачем та відповідачем у суді; представляти і захищати свої законні інтереси та законні інтереси адвокатів у державних та недержавних органах і організаціях.

Таким чином, представництво інтересів ВКДКА в суді може здійснюватись представником, чиї повноваження підтверджуються звичайною довіреністю від імені юридичної особи.

З огляду на викладене, суд не знаходить вагомих підстав для висновку про неможливість врахування як документа, який підтверджує повноваження представника, виданої головою ВКДКА адвокату Козовій Я.С. довіреності на представництво інтересів ВКДКА в суді.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність № 6488/10, яке видане Радою адвокатів Київської області 23.03.2018.

Рішенням дисциплінарної палати КДКА Київської області № 50/2022 від 29.06.2022 адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк три місяці, з 29.06.2022 по 29.09.2022.

Інформація про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на три місяці стосовно адвоката ОСОБА_1 була внесена в Єдиний реєстр адвокатів України 05.07.2022.

29 листопада 2022 року до КДКА Київської області надійшла скарга ОСОБА_2 на дії адвоката ОСОБА_1 . У згаданій скарзі ОСОБА_2 зазначала, що не зважаючи на зупинення права на заняття адвокатською діяльністю рішенням КДКА Київської області № 50/2022 від 29.06.2022, адвокат ОСОБА_1 всупереч вказаному рішенню дисциплінарного органу неодноразово та систематично здійснював адвокатську діяльність шляхом безпосередньої участі у судових провадженнях в якості адвоката, подання різного роду процесуальних заяв (клопотань) тощо.

Головою дисциплінарної палати КДКА Київської області 01.12.2022 доручено члену дисциплінарної палати ОСОБА_4 провести перевірку викладених у скарзі відомостей.

Позивачем 19.01.2023 подані письмові пояснення щодо скарги.

Членом дисциплінарної палати КДКА Київської області ОСОБА_4 24.01.2023 за результатами перевірки складено довідку з висновком про наявність в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого статтею 42, частиною 3 статті 44 Правил адвокатської етики, пунктами 2, 3, 6 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Рішенням дисциплінарної палати КДКА Київської області від 25.01.2023 №4/2023 порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 та призначено її розгляд на 22.02.2023. Також до цієї дати зупинено провадження у справі.

ОСОБА_2 17.02.2023 подано до КДКА Київської області додаткові пояснення до скарги.

Розглянувши скаргу, дисциплінарна палата КДКА Київської області прийняла рішення №35/2023 від 22.02.2023, яким притягнула адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувала до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один місяць.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 02.03.2023 звернулась із скаргою до ВКДКА.

Листом від 13.03.2023 ВКДКА витребувала у КДКА Київської області матеріали дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 , які надійшли до відповідача 23.03.2023.

Листом від 29.03.2023 голова ВКДКА доручив члену ВКДКА ОСОБА_5 провести перевірку відомостей та фактів, викладених у скарзі ОСОБА_2 на рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області №35/2023 від 22.02.2023.

Листом ВКДКА №543 від 13.04.2023 позивача та ОСОБА_2 було повідомлено про призначення розгляду скарги на рішення КДКА в засіданні ВКДКА дистанційно - в режимі відеоконференції, на 28.04.2023.

Листом ВКДКА №635 від 03.05.2023 позивача та ОСОБА_2 було повідомлено про те, що 28.04.2023 розгляд скарги було відкладено.

23.05.2023 голова ВКДКА передоручив члену ВКДКА ОСОБА_6 провести перевірку відомостей та фактів, викладених у скарзі ОСОБА_2 на рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області №35/2023 від 22.02.2023.

Листом № 811 від 25.05.2023 ВКДКА звернулась із запитом до Секретаріату Ради адвокатів України (НААУ) щодо отримання інформації з Єдиного реєстру адвокатів України відносно адвоката ОСОБА_1 , на що отримала відповідь у листі №943/0/2-23 від 25.05.2023.

Листом ВКДКА №674 від 12.05.2023 позивача та ОСОБА_2 було повідомлено про призначення розгляду скарги на рішення КДКА в засіданні ВКДКА дистанційно - в режимі відеоконференції, на 26.05.2023.

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26.05.2023 №V-004/2023 скаргу ОСОБА_2 задоволено; рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області № 35/2023 від 22.02.2023 скасовано та ухвалено нове рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Листом ВКДКА №938 від 19.06.2023 копія вказаного рішення ВКДКА була направлена на електронні адреси позивача та скаржника.

Вважаючи це рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протиправним, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05 липня 2012 року (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до положень статті 2 Закону №5076-VI, адвокатура - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, установленому цим Законом.

Частиною третьою статті 2 Закону №5076-VI установлено, що з метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 4 вказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

За змістом статті 21 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема, дотримуватись присяги адвоката України та правил адвокатської етики, виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Відповідно до частин 1, 2 статті 33 Закону №5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

При цьому, згідно з частиною першою статті 34 Закону №5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

За визначенням, наведеним у частині другій статті 34 Закону №5076-VI, дисциплінарним проступком адвоката є: порушення вимог несумісності; порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правничої допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку (частина 3 статті 34 Закону №5076-VI).

Частинами 1, 2 статті 35 Закону №5076-VI установлено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 32 Закону №5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю припиняється шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у разі накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 2 статті 32 Закону №5076-VI установлено, що накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: 1) порушення присяги адвоката України; 2) розголошення адвокатом відомостей, що становлять адвокатську таємницю, використання їх у своїх інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння протиправними діями адвоката, пов`язаними із здійсненням ним адвокатської діяльності, значної шкоди клієнту, якщо така шкода встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили; 4) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

За змістом частини 3 статті 32 Закону №5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю припиняється з підстав, передбачених пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, - з дня прийняття кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відповідного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 63 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17.11.2012, за порушення Правил адвокатської етики до адвоката можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому чинним законодавством про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також актами Національної асоціації адвокатів України.

Подібними за змістом є й положення частини 1 статті 66 Правил адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року (із змінами, затвердженими 15.02.2019 З`їздом адвокатів України 2019 року), відповідно до яких за порушення Правил адвокатської етики до адвоката можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому чинним законодавством про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також рішеннями З`їзду, актами Ради адвокатів України, Національної асоціації адвокатів України.

Отже, позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю є одним з видів дисциплінарного стягнення.

Єдиною підставою для адвоката бути підданим дисциплінарному стягненню є вчинення ним дисциплінарного проступку, чіткий та вичерпний перелік видів якого наведений у частині 2 статті 34 Закону № 5076-VI, серед яких значиться і порушення правил адвокатської етики.

При цьому дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: 1) порушення присяги адвоката України; 2) розголошення адвокатом відомостей, що становлять адвокатську таємницю, використання їх у своїх інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння протиправними діями адвоката, пов`язаними із здійсненням ним адвокатської діяльності, значної шкоди клієнту, якщо така шкода встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили; 4) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

Тобто лише самого порушення Правил не достатньо для накладення такого виду дисциплінарного стягнення як позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

Для реалізації приписів пункту 4 частини 2 статті 32 Закону № 5076-VI необхідна або ознака систематичності порушення Правил, тобто їх повторюваність протягом певного періоду часу, або одноразовість вчинюваного порушення, але за умови притаманності останньому грубого характеру.

При цьому як систематичне, так і грубе одноразове порушення правил адвокатської етики повинні бути такого ступеню, що підриває авторитет адвокатури України.

Слід зауважити, що ані приписами Закону № 5076-VI, ані нормами Правил не визначені поняття «грубе», «систематичне», «таке, що підриває авторитет адвокатури України», а тому суд висновує, що критерії «грубого» або «систематичного» порушення Правил адвокатської етики, як і ступеню порушення аж до «підриву авторитету адвокатури України» не визначені на нормативно-правовому рівні, тому відповідна оцінка, а також обрання суворості дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Суд не вправі замість дисциплінарного органу переоцінювати встановлені таким органом обставини вчинення адвокатом певних дій та їх визначення як дисциплінарного проступку, а також переоцінювати вибір дисциплінарним органом виду дисциплінарного стягнення.

Натомість суд повинен установити обставини та надати оцінку дотриманню відповідачем відповідної процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 25 червня 2018 року у справі 810/1972/17, від 24 червня 2020 року у справі №813/2639/18, від 14 грудня 2020 року у справі №821/1030/17, від 10 червня 2021 року у справі №826/15590/15, від 23 грудня 2021 року у справі №826/13972/18, від 30 вересня 2021 року у справі № 440/1376/19 та від 26 січня 2023 року у справі № 420/5597/19.

Ураховуючи викладене та з огляду на межі оскарження суд в даному випадку перевіряє дотримання відповідачем процедури дисциплінарного провадження у Вищій кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури.

Згідно із статтею 43 Закону №5076-VI адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Завданням адвокатського самоврядування, поряд з іншим, є утворення та забезпечення діяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (п.3 ч.1 ст.44 Закону №5076-VI).

Частиною 2 статті 46 Закону №5076-VI установлено, що адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність, зокрема, кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя) та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Повноваження, порядок формування та діяльності ВКДКА визначаються Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», Статутом Національної асоціації адвокатів України (НААУ), рішеннями з`їзду адвокатів України, Ради адвокатів України та Положенням про ВКДКА, затвердженого Установчим з`їздом адвокатів України від 17.11.2012.

Частинами 1, 9, 10 статті 52 Закону №5076-VI установлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури. Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури підконтрольна і підзвітна з`їзду адвокатів України та Раді адвокатів України.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури. Установчим документом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується з`їздом адвокатів України.

Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012 затверджено Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яким установлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (далі - ВКДКА) - колегіальний орган, що діє у системі органів Національної асоціації адвокатів України та є національним органом адвокатського самоврядування, на який Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» покладено завдання розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури. Повноваження, порядок формування та діяльності ВКДКА визначаються Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», Статутом Національної асоціації адвокатів України (НААУ), рішеннями з`їзду адвокатів України, Ради адвокатів України та цим Положенням. Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури діє відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», інших законів України, рішень Ради адвокатів України, цього Положення та Регламенту ВКДКА.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури на виконання функцій колегіального органу системи адвокатського самоврядування, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, зокрема, розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури. Процедура розгляду ВКДКА скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури визначається Регламентом ВКДКА. При виконанні Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури функцій колегіального органу системи адвокатського самоврядування, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, остання при організації засідань і вирішенні питань, визначених статтею 6 цього Положення, керується власним Регламентом.

Засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини членів комісії. Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймаються більшістю голосів від загальної кількості членів комісії. Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури - без змін; змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Згідно із статтею 42 Закону №5076-VI адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи.

Згідно з частинами 1, 2, 4, 5, 6, 7 Закону №5076-VI до складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури входять тридцять членів, стаж адвокатської діяльності яких становить не менше п`яти років: по одному представнику від кожного регіону, які обираються конференцією адвокатів регіону, голова і два заступники голови, які обираються шляхом голосування з`їздом адвокатів України. Секретар Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури обирається членами комісії шляхом голосування зі складу членів Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є повноважною за умови обрання не менше двох третин її складу.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури: 1) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 2) узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 3) виконує інші функції відповідно до цього Закону.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право:

1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;

2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;

4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини від загальної кількості членів комісії. Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймаються шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів комісії.

Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Крім того, рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року №120 затверджено Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність (далі - Положення №120).

Статтею 7 Положення №120 встановлено, що дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку. Адвокат вважається невинуватим у вчиненні дисциплінарного проступку і не може бути підданий дисциплінарному покаранню, доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

Відповідно до статей 61, 61-1 Положення, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання скарги на рішення у дисциплінарній справі, витребує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи з дотриманням вимог, визначених статями 37, 38 цього Положення. Засідання ВКДКА може проводитися дистанційно: онлайн (в режимі реального часу при підключенні до Інтернету) за допомогою програм, відеоконференцзв`язку та інших засобів комунікації. Рішення про проведення дистанційного засідання ВКДКА приймається Головою ВКДКА.

У свою чергу, статтею 38 Положення установлено, що скарги на рішення дії чи бездіяльність дисциплінарної палати КДКА розглядаються ВКДКА відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», цього Положення, Регламенту ВКДКА, інших актів ВКДКА та актів РАУ. Під час прийняття рішення ВКДКА ніхто не має права перебувати в приміщенні, у якому приймається таке рішення («нарадча кімната»), крім складу ВКДКА, який приймає таке рішення, та працівників Секретаріату ВКДКА. Члени ВКДКА та працівники Секретаріату ВКДКА не мають права розголошувати хід обговорення та прийняття рішення в приміщенні, у якому ухвалювалося таке рішення («таємниця нарадчої кімнати»). Виключенням з правила, встановленого у цій статті Положення, становить необхідність захисту Головою та членами ВКДКА, працівниками Секретаріату ВКДКА своїх прав та інтересів. Копія рішення ВКДКА надсилається засобами поштового зв`язку або електронною поштою, або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом 7 - 10 робочих днів з дня прийняття рішення. З об`єктивних, обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути продовжені.

Отже, аналізуючи наведені правові норми, слід дійти висновку, що Раду адвокатів України наділено повноваженнями щодо самостійного прийняття рішень, у тому числі щодо регулювання роботи ВКДКА, які є обов`язковими до виконання усіма адвокатами України згідно з частиною першою статті 57 Закону № 5076-VI. До таких повноважень віднесено, у тому числі, і регламентування дисциплінарного провадження щодо адвоката. Одним із правових актів, які регулюють процедуру дисциплінарного провадження щодо адвоката, є Регламент ВКДКА.

Наведеним спростовуються твердження позивача про те, що Регламент ВКДКА є звичайною юридичною бутафорією та його застосування відповідачем при розгляді дисциплінарної справи позивача є протиправним.

Рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78 затверджено Регламент Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - Регламент).

Пунктами 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 Регламенту установлено, що правові засади діяльності Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, мета, завдання та порядок її діяльності визначаються Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішеннями з`їзду адвокатів України, Статутом Національної асоціації адвокатів України, Правилами адвокатської етики, рішеннями Ради адвокатів України, Положенням про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури (далі - ВКДКА або Комісія), цим Регламентом та іншими правовими актами України, що регулюють адвокатську діяльність.

Регламент визначає порядок роботи ВКДКА, її засідань та прийняття рішень з питань, що належать до її повноважень.

Для виконання завдань ВКДКА та у порядку, визначеному цим Регламентом ВКДКА розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Рішення ВКДКА приймаються колегіально, у порядку, визначеному цим Регламентом. Рішення приймаються членами ВКДКА, присутніми на засіданні комісії.

Згідно із пунктами 2.9, 2.14 Регламенту, ВКДКА є повноважною за умови обрання не менше двох третин її складу. Засідання ВКДКА вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини від загальної кількості членів комісії.

Пунктами 3.1 3.7 Регламенту установлено, що формою роботи ВКДКА є засідання. Голова ВКДКА скликає засідання, визначає місце, день та час його проведення, порядок розгляду питань порядку денного, а також доповідачів. ВКДКА скликається у разі необхідності вирішення питань, віднесених до її компетенції, але, як правило, не рідше одного разу на місяць.

Про місце, день, час та перелік питань порядку денного засідання ВКДКА, члени ВКДКА та інші особи, які мають право брати участь у засіданнях, повідомляються із зазначенням місця, дня та часу проведення засідання, не пізніше як за десять днів до дня його проведення шляхом повідомлення, відправленого засобами поштового зв`язку або кур`єром, або електронною поштою та/або розміщення інформації на офіційному сайті ВКДКА.

Головуючим на засіданні комісії є Голова ВКДКА або, у разі його відсутності, один із його заступників. У разі відсутності Голови ВКДКА та його заступників, головуючий обирається більшістю присутніх на засіданні членів ВКДКА. Головуючий вживає заходів до належного розгляду включених до порядку денного питань та до забезпечення встановленого законодавством і цим Регламентом порядку їх вирішення.

Члени ВКДКА беруть участь у засіданні комісії безпосередньо. Не допускається голосування за дорученням або передача голосу іншому члену комісії. У разі проведення дистанційного засідання ВКДКА, всі члени ВКДКА приймають участь у засіданні дистанційно - в режимі відеоконференції.

Особи, питання стосовно яких внесено до порядку денного засідання ВКДКА, мають право на ознайомлення із відповідними матеріалами.

Учасники засідання мають право бути присутніми на засіданнях ВКДКА; надавати пояснення та відомості, необхідні для прийняття рішення із питання, що розглядається. Учасники засідання за скаргами на рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи, у разі наявності технічної можливості, мають право взяти участь у засіданні дистанційно - у режимі відеоконференції.

Згідно із пунктом 3.15 Регламенту, відсутність учасника засідання не перешкоджає розгляду питання, включеного до порядку денного ВКДКА, за виключенням висновку комісії щодо необхідної особистої участі учасників та/або отримання додаткових пояснень в інший спосіб.

За змістом пункту 3.16 Регламенту, засідання ВКДКА проводяться гласно і відкрито, із загальним обговоренням питань порядку денного. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури здійснюється у відповідності з правовими основами діяльності адвокатури України та рішеннями органів адвокатського самоврядування, а також згідно з вимогами положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини. Засідання ВКДКА може проводитися дистанційно: онлайн (в режимі реального часу при підключенні до Інтернету) за допомогою програм, відеоконференцзв`язку та інших засобів комунікації. Рішення про проведення дистанційного засідання ВКДКА приймається Головою ВКДКА.

Пунктами 3.20, 3.21, 3.22 Регламенту передбачено, що головуючий на засіданні відкриває засідання ВКДКА, повідомляє про кількість присутніх членів комісії, а також про осіб, які з`явилися на засідання. Встановивши правомочність засідання, ВКДКА відкритим голосуванням обирає секретаря засідання та затверджує порядок денний. Перед розглядом питання на засіданні головуючий роз`яснює запрошеній особі її права.

Згідно із пунктами 3.28, 3.31, 3.32 Регламенту, дослідження матеріалів починається з доповіді члена ВКДКА. Доповідач викладає підстави прийняття матеріалів до розгляду, досліджені обставини і відповідає на запитання членів комісії. Особи, які оскаржують рішення КДКА, та інші запрошені можуть надавати пояснення, підтверджувати їх відповідними документами та іншими фактичними даними, які безпосередньо стосуються справи. До них можуть бути поставлені запитання. Член ВКДКА, якому доручено перевірити, вивчити та доповісти на засіданні питання, що включене до порядку денного, готує письмову довідку та/або проект рішення комісії. Письмова довідка/проект рішення комісії є документами, які містять інформацію, що відноситься до таємниці «нарадчої кімнати». Письмова довідка/проект рішення комісії не є матеріалами перевірки або матеріалами дисциплінарної чи кваліфікаційної справи, не приєднуються до них та не зберігаються у ВКДКА. Член ВКДКА, якому доручено перевірити, вивчити та доповісти на засіданні питання, що включене до порядку денного, має право звернутися з відповідним запитом до КДКА регіону щодо отримання документів, інформації та інших відомостей, необхідних для проведення такої перевірки.

Крім того, пунктом 3.37 Регламенту передбачено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури реєструється у ВКДКА та у розумний строк передається члену ВКДКА, із урахуванням пропорційності навантаження на членів комісії, для вивчення, перевірки і підготовки матеріалів до засідання ВКДКА. Член ВКДКА, якому доручено проведення перевірки відомостей, викладених у зверненні або скарзі, у разі, якщо такі відомості містяться у судовому рішенні, перевіряє наявність відповідного рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За правилами пунктів 3.40 - 3.46, 3.48 Регламенту ВКДКА забезпечує розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної (кваліфікаційної) справи, шляхом доручення скарги і матеріалів дисциплінарної справи члену ВКДКА та включення їх до переліку питань порядку денного наступного засідання ВКДКА. У разі необхідності, ВКДКА має право об`єднати в одне провадження скарги, подані в межах одного дисциплінарного провадження, в тому числі скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, про що зазначається в протоколі засідання ВКДКА.

Розгляд скарги починається доповіддю члена ВКДКА, якому доручено її попереднє вивчення та перевірка. Члени ВКДКА мають право ставити питання доповідачу.

Після доповіді члена ВКДКА заслуховуються інші учасники засідання, вивчаються матеріали справи та додатково надані документи. У разі необхідності, ВКДКА може створити комісію для додаткової перевірки обставин справи і перенести слухання скарги на інше засідання.

За наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ВКДКА має право:

- залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;

- змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

- скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;

- направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Рішення ВКДКА приймається відкритим голосуванням. Рішення ВКДКА приймається таємним голосуванням за пропозицією не менш ніж семи членів ВКДКА. Рішення ВКДКА приймаються за наслідками загального обговорення. Рішення про задоволення скарги вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість членів ВКДКА від загальної кількості її членів. У разі відсутності за наслідками голосування встановленої законодавством більшості голосів, скарга вважається відхиленою, про що зазначається у рішенні ВКДКА про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін.

У рішенні ВКДКА повинно бути зазначено: назву комісії, її склад, місце, дату проведення засідання, зміст питання, що розглядалося, обґрунтування підстав та мотивів прийнятого рішення, результати розгляду, порядок і строки його оскарження, вказівка про порядок видачі рішення.

Рішення, постанови ВКДКА викладаються письмово з наведенням мотивів їх прийняття і підписуються головуючим на засіданні ВКДКА та секретарем засідання ВКДКА.

Стосовно доводів позивача про порушення порядку розгляду дисциплінарної справи, в якості яких він покликається на проведення засідання дистанційно в режимі відеоконференції, на відкладення розгляду справи, здійснення розгляду справи та прийняття оскарженого рішення поза межами загального строку розгляду дисциплінарної справи, суд зазначає таке.

Статтею 61-1 Положення та пунктом 3.16.1 Регламенту передбачено, що засідання ВКДКА може проводитися дистанційно: онлайн (в режимі реального часу при підключенні до Інтернету) за допомогою програм, відеоконференцзв`язку та інших засобів комунікації. Рішення про проведення дистанційного засідання ВКДКА приймається Головою ВКДКА. Пунктом 3.7 Регламенту визначено, що у разі проведення дистанційного засідання ВКДКА, всі члени ВКДКА приймають участь у засіданні дистанційно - в режимі відеоконференції.

Отже, можливість проведення ВКДКА свого засідання дистанційно за рішенням голови ВКДКА прямо передбачена статтею 61-1 Положення та пунктом 3.16.1 Регламенту, а протилежний довід позивача є помилковим.

Крім того, суд враховує, що позивача заздалегідь було повідомлено про дату і час засідання ВКДКА та про те, що воно буде проводитись дистанційно, але натомість позивач на власний розсуд не прийняв участь в засіданні в режимі відеоконференції.

При цьому позивач не навів жодних причин та обставин, які перешкоджали йому прийняти участь в засіданні ВКДКА дистанційно.

Частиною 2 статті 42 Закону №5076-VI установлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи.

Отже, на відміну від статті 40 Закону №5076-VI, яка визначає строк розгляду дисциплінарної справи - протягом тридцяти днів з дня її порушення, стаття 42 цього Закону передбачає, що ВКДКА протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі.

Пунктом 3.40 Регламенту ВКДКА передбачено, що ВКДКА забезпечує розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної (кваліфікаційної) справи, шляхом доручення скарги і матеріалів дисциплінарної справи члену ВКДКА та включення їх до переліку питань порядку денного наступного засідання ВКДКА.

Згідно із пунктами 3.1, 3.4 названого Регламенту, формою роботи ВКДКА є засідання. Голова ВКДКА скликає засідання, визначає місце, день та час його проведення, порядок розгляду питань порядку денного, а також доповідачів. ВКДКА скликається у разі необхідності вирішення питань, віднесених до її компетенції, але, як правило, не рідше одного разу на місяць.

Таким чином, вказаними нормами не встановлений строк, протягом якого ВКДКА зобов`язана розглянути скаргу та прийняти рішення, а визначено, що ВКДКА протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи повинна доручити скаргу і матеріали справи члену ВКДКА та включити розгляд скарги до переліку питань порядку денного наступного засідання ВКДКА.

Як з`ясовано судом, матеріали дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 надійшли до відповідача 23.03.2023.

29.03.2023 голова ВКДКА доручив члену ВКДКА ОСОБА_5 провести перевірку відомостей та фактів, викладених у скарзі ОСОБА_2 на рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області №35/2023 від 22.02.2023.

Розгляд скарги був призначений в засіданні ВКДКА на 28.04.2023, про що позивача повідомлено листом №543 від 13.04.2023.

Отже, доручення скарги члену ВКДКА та включення розгляду скарги до переліку питань порядку денного засідання ВКДКА відбулось протягом 30 днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи відповідачем.

Надалі листом ВКДКА №635 від 03.05.2023 позивача та ОСОБА_2 було повідомлено про те, що 28.04.2023 розгляд скарги було відкладено.

Слід звернути увагу, що згідно із пунктом 3.36 Регламенту ВКДКА, розгляд питання, віднесеного до порядку денного, може бути відкладений у випадках: необхідності проведення додаткової комісійної перевірки; залучення до участі інших заінтересованих осіб; відсутності кворуму після задоволення відводу (самовідводу) члена (членів) комісії; відсутності на засіданні члена ВКДКА, якому було доручено перевірити матеріали справи; до з`ясування додаткових обставин або отримання додаткової інформації; з інших підстав за відповідним рішенням ВКДКА.

23.05.2023 голова ВКДКА передоручив члену ВКДКА ОСОБА_6 провести перевірку відомостей та фактів, викладених у скарзі ОСОБА_2 на рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області №35/2023 від 22.02.2023, підставою для чого зазначено пункт 2.3.11 Регламенту ВКДКА, відповідно до якого Голова ВКДКА може передоручити іншому члену ВКДКА перевірку, вивчення та доповідь матеріалів справи, розгляд яких був включений до порядку денного засідання ВКДКА у випадку, якщо доповідач не з`явився на засіданні ВКДКА.

Листом ВКДКА № 674 від 12.05.2023 позивача та ОСОБА_2 було повідомлено про призначення розгляду скарги на рішення КДКА в засіданні ВКДКА дистанційно - в режимі відеоконференції, на 26.05.2023.

Рішення прийнято відповідачем на засіданні 26.05.2023.

Таким чином, відповідач у відповідності із приписами статті 42 Закону №5076-VI, пункту 3.40 Регламенту ВКДКА забезпечив своєчасний розгляд скарги, чим спростовуються доводи позивача про здійснення розгляду справи та прийняття оскарженого рішення поза межами загального строку розгляду дисциплінарної справи, а також про відсутність у відповідача повноважень та можливості відкладати розгляд скарги у дисциплінарній справі.

Крім того, наявні матеріали справи не дають підстав для висновку, що відкладення розгляду справи та тривалість такого розгляду будь-яким чином вплинуло на сам процес встановлення обставин відповідачем та його результат, і не може слугувати достатнім свідченням того, що спірне рішення неправомірне саме з цієї підстави.

Не є підставою для визнання рішення протиправним і стверджуване позивачем порушення строку його надіслання.

З огляду на викладене, суд вважає, що скаргу ОСОБА_2 на рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області №35/2023 від 22.02.2023 у дисциплінарній справі відносно адвоката ОСОБА_1 відповідач розглянув з дотриманням процедури, визначеної Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Положенням про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність», «Положенням про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури» та Регламентом ВКДКА.

Щодо обґрунтованості оскарженого рішення та його мотивів суд зазначає таке.

Згідно із частиною 1 статті 41 Закону №5076-VI, рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Пунктами 3.46, 3.48 Регламенту ВКДКА передбачено, що рішення, постанови ВКДКА викладаються письмово з наведенням мотивів їх прийняття. У рішенні ВКДКА повинно бути зазначено: назву комісії, її склад, місце, дату проведення засідання, зміст питання, що розглядалося, обґрунтування підстав та мотивів прийнятого рішення, результати розгляду, порядок і строки його оскарження, вказівка про порядок видачі рішення.

Перевіривши оскаржене рішення, суд приходить до висновку, що воно в достатній мірі відповідає вищенаведеним вимогам, у тому числі в частині вмотивованості.

Так, в обґрунтування підстав та мотивів прийнятого рішення ВКДКА покладено встановлені КДКА Київської області та відповідачем такі обставини та їх правова оцінка.

Переглядаючи рішення у дисциплінарній справі, ВКДКА погодилась із установленими КДКА Київської області обставинами вчинення дисциплінарного проступку, проте визнала помилковою його кваліфікацію як грубого одноразового проступку.

Так, в ході розгляду дисциплінарної справи було установлено, що рішенням дисциплінарної палати КДКА Київської області № 50/2022 від 29.06.2022 адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк три місяці, з 29.06.2022 по 29.09.2022, про що в Єдиний реєстр адвокатів України 05.07.2022 була внесена відповідна інформація. Копію рішення позивач, який не брав участі у засіданні КДКА Київської області 29.06.2022, отримав 20.07.2022.

Також було з`ясовано, що протягом дії рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.06.2022 № 50/2022, коли дія його свідоцтва була зупинена, позивач надавав правову допомогу (здійснював адвокатську діяльність), а саме, щонайменше, з 29.06.2022 по 20.07.2022.

У тому числі, позивач приймав участь як адвокат в судових засіданнях 05.07.2022 в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя по справі №331/6145/21, 06.07.2022 в Святошинському районному суді м. Києва по справі №759/5005/19, 07.07.2022 в Печерському районному суді м. Києва по справі №757/46354/20-ц, 19.07.2022 в Дарницькому районному суді м. Києва по справі № 359/5351/21.

Як адвокат позивач подавав до суду процесуальні документи (заяви, клопотання, апеляційні та касаційні скарги) у справах №№759/14677/21, 755/7402/21, 359/5351/21, 753/14098/20, 570/1620/22, 752/21109/21, 373/530/22, 759/5005/19.

При цьому у справі №759/5005/19 ухвалою Київського апеляційного суду від 19.09.2022 року закрито апеляційне провадження у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу підписано та подано адвокатом Незвіським Д. Я. у період, коли він не мав права на вчинення такої дії.

Постановою Верховного Суду від 23.01.2023 у названій справі відмовлено у задоволенні касаційної скарги адвоката Незвіського Д.Я. та залишено без змін ухвалу Київського апеляційного суду від 19.09.2022. У цій постанові Верховний Суд відхилив доводи ОСОБА_1 стосовно того, що йому не було відомо про факт прийняття рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 29.06.2022, оскільки відомості про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України і ця інформація є відкритою для ознайомлення, а отже адвокат ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з відомостями стосовно зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Також було встановлено, що протягом дії рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.06.2022 № 50/2022 позивач неодноразово за допомогою засобів Єдиного реєстру адвокатів України формував ордери на представництво інтересів.

Відповідачем з листа керівника Секретаріату Ради адвокатів України (НААУ) Вадима Красника №943/0/2-23 від 25.05.2023 додатково установлено, що відомості щодо зупинення права на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 згідно рішення КДКА Київської області № 50/2022 від 29.06.2022 року стали доступними для загального перегляду на офіційному вебсайті НААУ та в Особистому кабінеті адвоката, з моменту підтвердження такої інформації адміністратором Другого рівня бази даних ЄРАУ Ради адвокатів України - 05.07.2022 року.

Дисциплінарною палатою КДКА та ВКДКА зроблений висновок, що позивач не був позбавлений можливості своєчасно дізнатись про результати розгляду його дисциплінарної справи, однак знаючи, що відносно нього 29.06.2022 року розглядалася дисциплінарна справа, не перевірив свої дані в Єдиному реєстрі адвокатів України, хоча повинен був цікавитися результатом її розгляду та розуміти його наслідки.

Тому були відхилені доводи позивача про те, що він не був обізнаний з рішенням дисциплінарної палати КДКА Київської області № 50/2022 від 29.06.2022.

Оскільки позивач не заперечував факт надання послуг адвоката протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, дисциплінарна палата КДКА та ВКДКА виснували, що представництво адвокатом Незвіським Д.Я. інтересів клієнтів у судових засіданнях, подання в їхніх інтересах процесуальних документів в період зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, було порушенням приписів:

- частини 5 статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якої протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати;

- статей 7 та 12-1 Правил адвокатської етики, згідно яких адвокат зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності, та не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам;

- абзацу 2 статті 12 та абзацу 1 статті 65 Правил адвокатської етики, відповідно до яких адвокат зобов`язаний виконувати законне рішення органу адвокатського самоврядування, прийняте в межах його компетенції.

Разом з тим, ВКДКА не погодилась з висновком КДКА регіону щодо кваліфікації дій адвоката як одноразового грубого порушення правил адвокатської етики та щодо виду застосованого дисциплінарного стягнення та зазначила, що продовжуючи здійснювати адвокатську діяльність в період зупинення права на заняття адвокатською діяльністю з 29.06.2022 по 29.09.2022, неодноразово приймаючи участь у судових засіданнях як представник сторони та подаючи від її імені процесуальні документи, адвокат Незвіський Д.Я. допустив систематичне порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

За висновком ВКДКА, такими діями позивач саме підриває авторитет адвокатури України, оскільки порушує одні з основних принципів адвокатської діяльності - принципи верховенства права та принцип законності, а посиланнями на те, що він нібито не обізнаний з рішенням КДКА про зупинення його права на заняття адвокатською діяльністю та в той же час здійснює систематичне надання правової допомоги (участь у судових засіданнях, подання процесуальних документів тощо), - адвокат створює приклад для інших адвокатів щодо невиконання рішень органів адвокатського самоврядування, ухилення від їх виконання та можливості здійснювати адвокатську діяльність під час зупиненого права на її здійснення. З цього ВКДКА висновує, що «…Здійснюючи адвокатську діяльність в той період, коли Закон забороняв адвокату здійснювати таку діяльність, адвокат спотворює сутність та громадське призначення адвокатської професії, підриває повагу до неї в суспільстві та в цілому авторитет адвокатури України. Основна загроза таких дій адвоката полягає у тому, що адвокат ставить під удар права та інтереси своїх клієнтів, а також у тому, що іншим адвокатам здійснюється не лише посил, що рішення органів адвокатського самоврядування можуть не виконуватися, а й посил про можливість недотримання принципу верховенства права та законності та про можливість уникнення відповідальності за це, що свідчить про підрив авторитету адвокатури України».

Натомість позивач, спростовуючи наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, кваліфікацію проступку та вибір виду дисциплінарного стягнення, вважає помилковими висновки відповідача щодо:

- вчинення проступку у вигляді систематичного порушення Правил адвокатської етики, наполягаючи на тому, що проступок є триваючим правопорушенням;

- наявності в його діях так званої «стратегії невиконання рішення дисциплінарного органу», спростовуючи це відсутністю у нього мети в навмисних неотриманні рішення дисциплінарного органу та продовженні адвокатської діяльності, яке тривало менше третини строку, на який було зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, а також відсутністю у адвоката законодавчо встановленого обов`язку ініціативно дізнаватись про результати розгляду дисциплінарної справи стосовно нього та перевіряти, чи не зупинено/припинено його право на заняття адвокатською діяльністю, на відміну від обов`язку дисциплінарного органу вручити адвокату протягом конкретно визначеного строку відповідного рішення про застосування дисциплінарного стягнення;

- підриву авторитету адвокатури вчиненим проступком, зокрема, шляхом створення для інших адвокатів прикладу ухилення від виконання рішень органів адвокатського самоврядування, яке заперечує з посиланням на відсутність відповідних доказів та непублічністю для загалу вчиненого проступку, який виявлений випадково процесуальним опонентом.

Надаючи відповідь на доводи учасників справи, суд по-перше зазначає, що у даному випадку не є спірними обставини:

- зупинення права позивача на заняття адвокатською діяльністю з 29.06.2022 по 29.09.2022 унаслідок застосування дисциплінарного стягнення рішенням КДКА Київської області від 29.06.2022 №50/2022;

- ухвалення вказаного рішення без участі позивача у зв`язку з його неявкою в засідання КДКА Київської області;

- отримання 20.07.2022 позивачем надісланого поштою рішення КДКА Київської області від 29.06.2022 №50/2022;

- унесення 05.07.2022 до Єдиного реєстру адвокатів України відомостей щодо зупинення права на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 та відкриття того ж дня для загального перегляду цих відомостей на офіційному вебсайті НААУ та в Особистому кабінеті адвоката;

- здійснення у період з 29.06.2022 по 20.07.2022 позивачем адвокатської діяльності шляхом подання до судів процесуальних документів та участі у судових засіданнях як адвоката, що підтверджується відповідними судовими рішеннями, а також користування ним Особистим кабінетом адвоката.

Саме ці обставини слугували підставою для висновків про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який полягав у здійсненні адвокатської діяльності під час зупинення права на заняття адвокатською діяльністю та невиконанні адвокатом рішень органів адвокатського самоврядування (невиконання рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області № 50/2022 від 29.06.2022); порушенні Правил адвокатської етики, а саме статей 7, 12, 12-1, 65 таких Правил; невиконанні професійних обов`язків (дотримання правил адвокатської етики, виконання рішень органів адвокатського самоврядування, виконання інші обов`язків, передбачених законодавством); порушенні інших обов`язків адвоката, передбачених законом (обов`язку, визначеного частиною 5 статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно із статтями 3, 4 Закону №5076-VI правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України. Адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Частиною 1 статті 21 Закону №5076-VI установлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат, зокрема, зобов`язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правничої допомоги.

Отже, дотримання правил адвокатської етики та виконання рішень органів адвокатського самоврядування є обов`язком адвоката.

Пунктом 3 частини 1 статті 31 Закону №5076-VI передбачено, що право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.

За змістом частин 3, 4 статті 31 Закону №5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, - з дня прийняття кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відповідного рішення.

Право на заняття адвокатською діяльністю поновлюється у разі зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, - з дня закінчення строку, на який згідно з рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури було зупинено право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно із приписом частини 5 статті 31 Закону №5076-VI протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати.

Кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя) та Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є органами адвокатського самоврядування, виходячи із змісту статті 46 Закону №5076-VI.

Відповідно до змісту статей 7, 12, 12-1 Правил адвокатської етики, у своїй професійній діяльності адвокат зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.

Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Адвокат зобов`язаний виконувати законні рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції, що не виключає можливості їх оскарження у встановленому законом порядку. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності.

Адвокат повинен бути добропорядним, чесно та гідно виконувати свої професійні обов`язки.

Згідно із статтею 65 Правил адвокатської етики, адвокат зобов`язаний виконувати рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції в спосіб, передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ураховуючи викладене та установлені як судом, так і дисциплінарними органами обставини, суд погоджується з висновком відповідача про те, що позивачем було порушено вимоги частини 5 статті 31 Закону №5076-VI, статей 7, 12, 12-1, 65 Правил адвокатської етики у вигляді невиконання адвокатом рішень органів адвокатського самоврядування та здійсненні адвокатської діяльності під час зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Факти здійснення позивачем адвокатської діяльності протягом строку зупинення його права на заняття адвокатською діяльністю підтверджуються змістом судових рішень, які досліджувались відповідачем.

Порушення правил адвокатської етики, невиконання рішень органів адвокатського самоврядування, а також невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків є дисциплінарним проступком адвоката згідно із пунктами 3, 5, 6 частини 2 статті 34 Закону №5076-VI.

За вчинення такого дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень:

- зупинення права на заняття адвокатською діяльністю у разі систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики (пункт 3 частини 2 статті 31);

- позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю у разі систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України (пункт 4 частини 2 статті 32).

Отже, у разі вчинення дисциплінарного проступку, який полягає в порушенні правил адвокатської етики (як систематичного, так і грубого одноразового порушення), підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю є характер порушення правил адвокатської етики, який повинен підривати авторитет адвокатури України.

З огляду на те, що приписами Закону № 5076-VI та нормами Правил не визначені поняття «грубе», «систематичне», «таке, що підриває авторитет адвокатури України», то ці критерії є оціночними, а виходячи із статусу адвокатури України як недержавного самоврядного інституту, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності, то вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

У тому числі виключною компетенцією, в даному випадку відповідача, є надання відповідної оцінки діям адвоката, що визнаються дисциплінарним проступком та обрання суворості дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, перевіряючи процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд зважає на таке.

Відповідач розцінив проступок позивача як систематичне порушення правил адвокатської етики, що підривають авторитет адвокатури.

Позивач вважає, що ним вчинено триваюче порушення, а не систематичне. В обґрунтування такого свого доводу він вказує на те, що по-перше, порушення є тривалим у часі та має свій початковий і завершальний моменти; по-друге, систематичність порушення має місце лише у випадку вчинення нового дисциплінарного проступку вже після притягнення до відповідальності за попередній дисциплінарний проступок.

На переконання суду, систематичність порушення в розумінні статей 31, 32 Закону №5076-VI полягає у повторюваності протягом певного періоду часу тих дій (бездіяльності), які є порушенням правил адвокатської етики.

На користь цього висновку свідчить, наприклад, зміст частини 2 статті 31 Закону №5076-VI, якою також в якості підстави для зупинення права на заняття адвокатською діяльністю передбачено систематичне або грубе одноразове порушення правил адвокатської етики. Однак поряд із систематичним порушенням ця правова норма також містить таку окрему підставу, як повторне протягом року вчинення дисциплінарного проступку.

Таким чином, в даному випадку систематичність не є тотожною категорією повторності вчинення дисциплінарного проступку та не вимагає в цілях застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю того, щоб адвокат раніше вже притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення правил адвокатської етики.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 14 вересня 2021 року у справі №640/20599/19 виснував, що при кваліфікації дисциплінарного проступку як систематичне порушення правил адвокатської етики необхідно виходити з того, що це порушення представляє собою скоєння протягом періоду притягнення адвоката до відповідальності декількох порушень цих правил.

Щодо визначення позивачем вчиненого ним порушення як триваючого, суд зазначає, що його дисциплінарний проступок полягав у невиконанні рішення органу адвокатського самоврядування та здійсненні адвокатської діяльності протягом періоду, коли таке його право було зупинене.

За змістом статті 1 Закону №5076-VI адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Види адвокатської діяльності визначені статтею 19 Закону №5076-VI, а згідно із статтею 26 цього ж Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Як видно з матеріалів справи, позивач щонайменше у період з 29.06.2022 по 20.07.2022 неодноразово вчиняв дії як адвокат щодо надання правничої допомоги різним особам та межах різних судових справ, а тому в кожному окремому випадку надання правничої допомоги того чи іншого виду (складення та подання процесуального документа або участь в судовому засіданні) становить самостійне порушення, що виключає його кваліфікацію як триваючого.

З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованим висновок відповідача про те, що позивачем допущено систематичне порушення правил адвокатської етики.

Щодо оцінки відповідачем порушення як такого, що підриває авторитет адвокатури України, то у суду немає підстав не погодитися з таким висновком відповідача, оскільки він випливає з належно обґрунтованих порушень, які поставлені у вину позивачу.

В обґрунтування пропорційності (співмірності) застосованого виду стягнення відповідач в межах своїх виключних повноважень вказав на те, що позивач систематичним порушенням правил адвокатської етики ставить під удар права та інтереси своїх клієнтів, а також створює приклад ухилення від виконання рішень органів адвокатського самоврядування, доводить можливість недотримання принципу верховенства права і законності та можливість уникнення відповідальності за це, що за висновком ВКДКА і підриває авторитет адвокатури.

При цьому суд відхиляє доводи позивача у спростування зазначених висновків ВКДКА.

Так, позивач зазначає, що він не мав на меті навмисно не отримувати рішення дисциплінарного органу та у нього як у адвоката відсутній законодавчий обов`язок цікавитись наслідками розгляду дисциплінарної справи та контролювати чи не зупинено/ припинено його право на заняття адвокатською діяльністю.

На такий довід надано відповідь ВКДКА у оскаржуваному рішенні, яка встановила, що позивач був обізнаний про розгляд дисциплінарної справи, але не прийняв участь у ньому та не чинив спроб дізнатись про результати розгляду справи. При цьому інформація про прийняте дисциплінарним органом рішення та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю була унесена до Єдиного реєстру адвокатів України 05.07.2022, а позивач протягом дії дисциплінарного стягнення неодноразово заходив до вказаного реєстру та формував ордери на представництво, тому він не міг не дізнатись про те, що його право на заняття адвокатською діяльністю зупинено.

Також ВКДКА обґрунтовано взяла до уваги ухвалу Київського апеляційного суду від 19.09.2022 та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023 по справі № 759/5005/19, прийнятими за наслідками розгляду апеляційної скарги, поданої 18.07.2022 адвокатом Незвіським Д.Я.

Зазначеною ухвалою апеляційного суду закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Незвіського Д. Я. з підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки станом на дату звернення до суду з апеляційною скаргою, адвокат Незвіський Д.Я. не мав права підписувати апеляційну скаргу у зв`язку з застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Цю ухвалу залишено без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023 року, у який Верховний Суд не взяв до уваги доводи адвоката Незвіського Д.Я. про необізнаність щодо прийняття рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.06.2022, з огляду на те, що в Україні діє Єдиний реєстр адвокатів України та згідно з частиною 5 статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відомості, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру адвокатів України, включаються до нього не пізніше дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідної інформації, крім випадків, установлених цим Законом. Зазначені відомості є відкритими для ознайомлення на офіційному веб-сайті Єдиного реєстру адвокатів України (https://erau.unba.org.ua). Відповідно, адвокат ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з відомостями стосовно зупинення права на заняття адвокатською діяльністю. Верховний Суд звернув увагу заявника, що з моменту прийняття рішення про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю (29 червня 2022 року) до моменту звернення до суду з апеляційною скаргою (18 липня 2022 року) пройшов значний час.

Таким чином, відповідач з огляду на досвід професійної діяльності позивача та його обізнаності в законодавстві, що регламентує діяльність адвокатури України, обґрунтовано відхилив пояснення адвоката ОСОБА_1 про те, що він не був обізнаний з рішенням дисциплінарної палати КДКА Київської області № 50/2022 від 29.06.2022, тобто не знав про зупинення адвокатської діяльності з 29.06.2022.

Інші доводи позивача є його власною інтерпретацією висновків ВКДКА та суперечать дійсним мотивам відповідача, який не пов`язував наслідки вчиненого проступку (підрив авторитету адвокатури) із наявністю в діях позивача певної мети або з існуванням певних доказів.

Також суд звертає увагу на те, що позивач обґрунтовує протиправність оскарженого рішення тим, що відповідач вдруге притягнув його до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки на момент розгляду дисциплінарної справи у ВКДКА вже було повністю виконано та вичерпало свою дію виконанням рішення КДКА Київської області від 29.06.2022 №50/2022.

Такий довід не може бути взятий до уваги, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 42 Закону №5076-VI адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Пунктом 1 частини 4 та частиною 5 статті 52 Закону №5076-VI установлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право:

- залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;

- змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

- скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;

- направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Ті самі повноваження ВКДКА за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури передбачені також пунктом 3.44 Регламенту ВКДКА.

Розділом 6 Положення про ВКДКА, затвердженого Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012, передбачено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури на виконання функцій колегіального органу системи адвокатського самоврядування, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури: розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1. залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури - без змін; 2. змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3. скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4. направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії (пункту 2 розділу 6 Положення про ВКДКА).

Отже, повноваження ВКДКА на скасування рішення регіональної КДКА і прийняття нового рішення спрямоване на виправлення помилок, яких могла припуститися регіональна КДКА під час прийняття рішення, на яке подано скаргу. Обмеження повноважень ВКДКА як органу вищої інстанції лише скасуванням такого рішення суперечить меті, з якою таке повноваження надано законодавцем.

Підтвердженням цього є абзац другий пункту 2 розділу 6 Положення про ВКДКА, прийнятого на виконання норм статті 52 Закону №5076-VI.

З системного аналізу вказаної норми Положення, а також статті 52 Закону №5076-VI вбачається, що ВКДКА, ухвалюючи нове рішення за наслідками розгляду скарги на рішення регіональної КДКА, має право приймати такі ж рішення, що й остання з урахуванням стадії дисциплінарного провадження, оскільки пункт 3 частини п`ятої статті 52 цього Закону прямо передбачає повноваження ВКДКА одночасно зі скасуванням рішення регіональної КДКА приймати нове рішення. Також норми абзацу другого пункту 2 розділу 6 Положення, прийнятого на виконання цього Закону, також прямо передбачають право ВКДКА приймати такі рішення, які відповідно до чинного законодавства має право приймати регіональна КДКА.

Тлумачення пункту 3 частини п`ятої статті 52 Закону №5076-VI має здійснюватися з огляду на повноваження ВКДКА приймати нове рішення з метою усунення порушень і помилок, допущених регіональною КДКА. Інше застосування вказаної норми суперечило б її меті.

Отже, виходячи з повноважень ВКДКА, передбачених частиною четвертою, пунктом 3 частини п`ятої статті 52 Закону №5076-VI, слід дійти висновку, що цей орган має право ухвалити нове рішення за результатами розгляду скарги на рішення регіональної КДКА, яким скасувати рішення КДКА та ухвалити нове рішення. Приймаючи таке рішення, ВКДКА не перевищує своїх повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена постановах Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 0740/807/18, від 08 вересня 2020 року у справі №П/811/2499/17.

Таким чином, переглядаючи рішення дисциплінарної палати регіональної КДКА про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення, ВКДКА уповноважена скасувати таке рішення і прийняти нове, у тому числі й притягнути адвоката до дисциплінарної відповідальності, що не може вважатись порушенням установленого статтею 61 Конституції України принципу щодо заборони повторного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Суд повторює, що з огляду на правові висновки Верховного Суду у справах №810/1972/17, №813/2639/18, №821/1030/17, №826/15590/15, №826/13972/18, №440/1376/19, № 420/5597/19 оцінка вчинених адвокатом дій як порушення вимог Закону №5076-VI та Правил адвокатської етики є виключною компетенцією відповідача.

Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 821/890/18 указав, що аналіз правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що для встановлення порушення Правил адвокатської етики відповідач має встановити невідповідність дій адвоката певним формально визначеним та затвердженим вимогам, що передбачають які саме дії можуть бути визначені як порушення правил.

У цій же постанові Верховний Суд визначив, що правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися, насамперед, на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні адвоката є склад дисциплінарного проступку;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи відповідає застосований вид стягнення вимогам закону та чи є він пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджено вчинення позивачем порушення правил адвокатської етики, які мають характер систематичних та розцінені відповідачем як такі, що підривають авторитет адвокатури України.

Такі порушення визначені Законом №5076-VI як дисциплінарний проступок, за вчинення якого передбачено застосування такого дисциплінарного стягнення, як позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

У межах своїх виключних повноважень як органу адвокатського самоврядування та з дотриманням порядку розгляду дисциплінарних справ, який установлений Законом №5076-VI, Положенням про ВКДКА та Регламентом ВКДКА, Положенням №120, ВКДКА встановила факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, надала йому правову оцінку, та з урахуванням обставин вчинення проступку, його наслідків і особи адвоката обрала конкретний вид дисциплінарного стягнення, який передбачений законом.

Оскаржене рішення в достатній мірі вмотивоване для того, аби відповідати визначеним статтею 2 КАС України критеріям, які висуваються до рішення суб`єкта владних повноважень, а також містить обґрунтування обрання саме такого виду дисциплінарного стягнення, як позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

Доводи ж позивача переважно спрямовані на заперечення правильності наданої відповідачем оцінки доказам у справі про дисциплінарний проступок адвоката та доцільності (правомірності) обрання виду дисциплінарного стягнення, а не на спростування самого факту вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржене рішення прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені законодавством та рішеннями органів адвокатського самоврядування.

Відповідачем при прийнятті оскарженого рішення стосовно позивача не було допущено таких порушень процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, які б нівелювали установлені в ході дисциплінарного провадження обставини вчинення проступку та надану їм оцінку.

Згідно із статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами правомірність прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому й такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно із статтею 139 КАС України розподілу не підлягають у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний