Справа № 990/114/23
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 990/114/23

провадження № Зі/990/164/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Стародуба О.П., Берназюка Я.О., Єзерова А.А., Кравчука В.М., Чиркіна С.М. від участі у розгляді адміністративної справи № 990/114/23 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з позовом до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя щодо розгляду заяви судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 про звільнення у відставку від 11 квітня 2023 року відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України;

- зобов`язати Вищу раду правосуддя розглянути заяву судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 про звільнення у відставку від 11 квітня 2023 року відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України та ухвалити рішення про звільнення з 11 травня 2023 року відповідно до статті 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (зі змінами станом на 13 грудня 2022 року) виходячи із обставин, які мали місце на час розгляду заяви про звільнення, а саме можливості відновлення судом права нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді за перебування на адміністративній посаді в суді, яке порушено у зв`язку з очевидною протиправною бездіяльністю Вищої ради правосуддя;

- стягнути з Вищої ради правосуддя на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок бездіяльності Вищої ради правосуддя, у розмірі 22 647 грн;

- стягнути з Вищої ради правосуддя на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричинену за наслідками бездіяльності Вищої ради правосуддя у розмірі 45 000 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2023 року визначено склад колегії суддів: Стародуб О.П. (суддя-доповідач), судді - Єзеров А.А., Берназюк Я.О., Кравчук В.М., Чиркін С.М.

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії зазначеної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду обґрунтованого розрахунку шкоди, вимоги про відшкодування якої містить позовна заява.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем 19 червня 2023 року подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2023 позовну заяву повернуто позивачу, оскільки вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем виконано неналежним чином та не у повному обсязі.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2023 ухвалу Верховного Суду від 21 червня 2023 року скасовано, а справу № 990/114/23 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2023 року відкрито провадження у справі № 990/114/23 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

16 жовтня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Стародуба О.П., Берназюка Я.О., Єзерова А.А., Кравчука В.М., Чиркіна С.М.

Підстави відводу обґрунтовано посиланням на пункт 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Обґрунтовуючи відвід колегії суддів, позивач посилається на те, що рішення про повернення позовної заяви колегія суддів ухвалила з метою умисного затягування справи, позитивного розгляду членами Вищої ради правосуддя скарг щодо них.

Позивач вказує на те, що порушення судом матеріальних та процесуальних норм встановлено Великою Палатою Верховного Суду, які допущені судом умисно. Ухвалення рішення про повернення позовної заяви призвело до несвоєчасного поновлення його прав та призвело до втрати здоров?я.

Крім того, позивач зазначає, що до цього часу судом не вирішено його заяву від 26 вересня 2023 року про збільшення позовних вимог та доповнення підстав позовної заяви.

Вказане, на думку скаржника, свідчить про наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності цієї колегії суддів.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Стародуба О.П., Берназюка Я.О., Єзерова А.А., Кравчука В.М., Чиркіна С.М. від участі у розгляді справи № 990/114/23 визнано необґрунтованою та передано цю заяву для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для розгляду вказаної заяви про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2023 року для розгляду вищезгаданої заяви визначено суддю Верховного Суду Коваленко Н.В.

Вирішуючи порушене заявником питання про відвід суддів, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту поданої позивачем заяви про відвід суддів убачається, що наведені у ній аргументи зводяться до наявності підстав для відводу, передбачених пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аргументи заявника, наведені ним в обґрунтуванні наявності підстав для відводу суддів від участі у розгляді цієї справи, то аналіз їх змісту свідчить, що такі фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням щодо мотивів та підстав повернення поданої позивачем позовної заяви, висновків суду стосовно тлумачення норм процесуального закону.

Проте незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть слугувати підставою для відводу в силу прямої (імперативної) вказівки процесуального закону (частина четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Суд звертає увагу, що приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що вказані у заяві ОСОБА_1 доводи стосовно незгоди з процесуальним рішенням суддів та наведеним у ньому мотивуванням й висновками самі собою не можуть бути самостійною підставою для відводу суддів, якщо вони не пов`язані з існуванням об`єктивних обставин, які можуть свідчити про упередженість суддів, їх необ`єктивність, зацікавленість у результатах розгляду справи, викликати недовіру до них, сумніви щодо безсторонності в очах стороннього спостерігача.

Варто наголосити, що Європейський суд з прав людини, аналізуючи об`єктивний критерій безсторонності судді, у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland; заява № 33958/96) та згодом з посиланням на цю справу у пункті 50 рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) відзначав, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Зміст наведених заявником мотивів, покладених у основу його вимог про відвід суддів, не вказує на наявність обставин, які б у ракурсі визначених ЄСПЛ принципів безсторонності судді могли б свідчити про те, що критерій об`єктивності суддів у справі, яка розглядається, не був дотриманий. Доказів протилежного заявником не надано і мотивів, з яких це могло б вбачатись, ним не наведено.

Слід зазначити, що позивач скористався правом апеляційного оскарження і вимоги заяви про відвід обґрунтовує висновками Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного оскарження щодо застосування норм матеріального та процесуального права, що також свідчить про те, що наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, позивач пов?язує саме з незгодою з рішеннями суду, хоча позивач і заперечує це.

Посилання позивача на умисне затягування розгляду справи, з метою позитивного розгляду Вищою радою правосуддя скарг щодо суддів та умисне порушення норм права, є безпідставним, оскільки доказів, які б вказували на наявність такого умислу, позивачем не надано, а прийняття рішення про повернення позовної заяви, його подальше скасування в апеляційному порядку, не є таким доказом.

Також безпідставними є доводи позивача, в обґрунтування заявленого відводу, про неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви від 26 вересня 2023 року про збільшення позовних вимог та доповнення підстав позовної заяви, оскільки за даними секретаріату Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду інформація про надходження такої заяви на адресу суду відсутня.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що наведені заявником мотиви та обставини не свідчать про наявність жодної з передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для відводу суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стародуба О.П., Берназюка Я.О., Єзерова А.А., Кравчука В.М., Чиркіна С.М. від участі у розгляді цієї справи.

Тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів належить відмовити.

Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Стародуба О.П., Берназюка Я.О., Єзерова А.А., Кравчука В.М., Чиркіна С.М. від участі у розгляді адміністративної справи № 990/114/23 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя Н.В. Коваленко