Справа № 160/10103/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/10103/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року в адміністративній справі (суддя Олійник В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 (військово-лікарська комісія) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 (військово-лікарська комісія), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову (довідку) військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 12.04.2023 року №1283;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.04.2023 року про направлення його до військово-лікарської комісії на повторне проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт позивача від 12.04.2023 року та направити позивача до військово-лікарської комісії на повторне проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 на підставі указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» з 17 березня 2022 року призваний на військову службу та зарахований до військової частини НОМЕР_1 на посаду старшого стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 4 стрілецької роти.

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 , 11 квітня 2023 року командуванням військової частини НОМЕР_1 було направлено до м. Добропілля з метою проходження військово-лікарської комісії.

11 квітня 2023 року ВЛК військової частини НОМЕР_2 був проведений огляд позивача, за результатами якого складено довідку ВЛК № 1283 від 12.04.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби.

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з письмовим рапортом про повторне проходження ВЛК, оскільки попереднє медичне обстеження проведено формально та йому не було надано можливості повноцінно пройти обстеження та отримувати медичну допомогу.

На рапорт позивача командування ніяк не відреагувало, повторного направлення на ВЛК не надало.

ОСОБА_1 стверджує, що довідка військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 №1283 від 12.04.2023 року є протиправною та підлягає скасуванню, а бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту Мухіна А.Е. від 12.04.2023 року про направлення його до військово-лікарської комісії на повторне проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби є протиправною, у зв`язку із чим представник позивача звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.

Позивач зазначає, що в порушення приписів п.6.8. Глави 6 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, не здійснено належним чином медичний огляд та відповідні обстеження, а саме не були виконані аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини, що є обов`язковим, а також не проведено повноцінне дослідження очей, не були взяті до уваги медичні документи щодо оперативного втручання з приводу правобічної пахової грижі з больовим синдромом, що свідчить про формальний підхід до стану здоров`я позивача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року задоволено заяву представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог в адміністративній справі №160/10103/22. Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: військової частини НОМЕР_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_2 (військово-лікарської комісії) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду в частині позовних вимог: зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт позивача від 12.04.2023 року та направити ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії на повторне проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.04.2023 року про направлення його до військово-лікарської комісії на повторне проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що довідка військово-лікарської комісії військової частиниА0206 від 12.04.2023 року №1283 прийнята з порушенням п.6.8. Глави 6 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, оскільки медичний огляд позивача було проведено без наявності обов`язкових медичних аналізів, а саме аналізів крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Висновок суду першої інстанції, що позивач самостійно повинен був здати такі аналізи та надати їх комісії є безпідставними, оскільки суд першої інстанції не обґрунтовує такі висновки з посиланням на норми чинного законодавства. Також суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що позивач є військовослужбовцем та саме Держава забезпечує його медичне обстеження та лікування. Крім того, з картки обстеження та медичного огляду слідує, що графи напроти загального аналізу крові, сечі, ЕКГ та флюорографії органів грудної клітини є не заповненими, що є доказом не надання позивачем самостійно цих аналізів, проте наявність таких аналізів є обов`язковою для складання довідки військово-лікарської комісії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що медичний огляд позивача проведено з дотриманням вимог графи 1 та графи 6 Розділу ІІ Положення 402. Так, при проведені медичного огляду амбулаторно, всі медичні документи, необхідні для проведення військово лікарської експертизи, були надані позивачем особисто та після проведення ВЛК повернуті останньому. При цьому, медичний огляд позивача проводився лікарями: терапевтом, хірургом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом, психіатором та вказані лікарі не визначили потребу в додатковому обстежені та лікуванні позивача. Враховуючі що медичні показники позивача, його вік, військовий фах, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби та можливість подальшого проходження військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я, не передбачали визнання його обмежено придатним до військової служби, позаштатна військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 прийняла рішення про придатність позивача до військової служби.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу представник позивача стверджує про безпідставність доводів відповідача та наполягає, що на своїй позиції, що у зв`язку з порушенням процедури проходження ВЛК, а саме з порушенням п.6.8. Глави 6 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України та не направлення позивача на додаткові необхідні обстеження та лікування, яких він фактично потребував, рішення про його придатність до військової служби, прийняте ВЛК військової частини НОМЕР_2 та підтверджене довідкою від 12.04.2023, не можна вважати таким, що ґрунтується на Законі та дотриманні конституційних прав позивача на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

З матеріалів справи слідує, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», з 17 березня 2022 року призваний на військову службу та зарахований до військової частини НОМЕР_1 на посаду «старшого стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 4 стрілецької роти», що підтверджується записом №10 у військовому квитку серії НОМЕР_3 .

При мобілізації на військову службу ОСОБА_1 військово-лікарську комісію на предмет придатності (непридатності) до військової служби не проходив, що підтверджується висновками при проходженні медичних комісій за основним місцем роботи, за результатами яких був визнаний придатним до роботи в окулярах (медичні довідки про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника від 30.05.2017 року, 16.05.2019 року та 02.06.2021 року).

Під час проходження військової служби з 06 вересня 2022 року по 14 вересня 2022 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради, з діагнозом: правобічна рецидивна вправима пахова грижа.

Згідно з довідки військово-лікарської комісії КНП «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради №15 від 14.09.2022 року, вказане захворювання пов`язане з проходженням військової служби та зазначена потреба у відпустці за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних діб.

У подальшому, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 , 11 квітня 2023 року командуванням військової частини НОМЕР_1 на підставі направлення №568 від 11.04.2023 року військовослужбовця ОСОБА_1 направлено до м.Добропілля з метою проходження військово-лікарської комісії.

На підставі пункту 2.1 Глави 2 Розділу І, пункт 22.3, пункту 6.9 Глави 6 та пункту 22.7 Глави 22 Розділу II Положення №402, позаштатною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 від 15.12.2022 року оформлено довідку від 12.04.2023 року №1283.

Медичний огляд ОСОБА_1 проведено лікарями терапевтом, хірургом, лором, неврологом, психіатром, офтальмологом. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Ізольований остеохондроз грудного відділу хребта без порушення функції. Складний міопічний астигматизм обох очей ступенем 1,750 правого ока та 0,50 лівого ока у меридіані найбільшої аметропії в 2,750 на праве око та в 2,00 на ліве око при гостроті зору з корекцією 1,0 на обидва ока. Захворювання, НІ, непов`язане з проходженням військової служби. Хронічна вертеброгенна торакалгія без порушення функції Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 67 г, 23 г графи II Розкладу хвороб - придатний до військової служби.

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із письмовим рапортом про повторне проходження ВЛК, оскільки попереднє медичне обстеження проведено формально та не було надано можливості повноцінно пройти обстеження та отримувати медичну допомогу.

На рапорт ОСОБА_1 командуванням військової частини НОМЕР_1 відповіді не було надано, повторного направлення про направлення позивача для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби також не надано.

З 15.05.2023 по 29.05.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні неврологічної реабілітації КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни «ДОР» з діагнозом вертеброгенна цервіко - брахіалгія, радикулопатія L5-S1 з вираженим больовим, м`язково-тонічним, нейрон-дистрофічним синдромами на тілі остеохондрозу, спондилоартрозу, множинних протрузій диску С3-С4-С5-С6-С7, спонділолістезу С4, С5 I ст., гриж дисків Д8-Д9-Д10, L4-L5. Рецидивуючий перебіг. Фаза загострення. Порушення статико-динамічної функції 2 ст. Хронічний синусит. Викривлення носової перегородки вліво ст.Хронічний геморой II ст., стадія ремісії, що підтверджується випискою №1795 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29.05.2023 року.

31 травня 2023 року ОСОБА_1 проходив обстеження у офтальмолога, згідно консультаційного висновку спеціаліста ТОВ «Новий зір м.Кривий Ріг», що підтверджується записами медичної картки №2023.024861 від 31.05.2023 року, за результатами якого йому встановлено діагноз: міопія слабкого ступеню, міопічний астигматизм, пресбіопія OU.

З 08 червня 2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Криворізька МЛ №3» Криворізької міської ради, що підтверджується довідкою КНП «Криворізька міська лікарня №2» Криворізької міської ради №155 від 08.06.2023 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З врахуванням приписів ч.1 ст. 308 КАС України предметом розгляду у суді апеляційної є рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» №2232-XII.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Як передбачено пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (ЦВЛК) покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (пп. 2.3.5 п.2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3) - пункт 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, а також положень Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді по суті спору в адміністративних справах, у яких оспорюються рішення лікарських комісій, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.2 ст.2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

З огляду на визначений позивачем предмет спору у цій справі, суд перевіряє законність постанови військово-лікарської комісії виключно в межах дотримання процедури її ухвалення.

Позивач стверджує, довідка військово-лікарської комісії військової частиниА0206 від 12.04.2023 року №1283 прийнята з порушенням п.6.8. Глави 6 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, оскільки позивач не здавав аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини ВЛК не проводилися.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.6.8. Глави 6 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК. Голова та члени ВЛК, за потреби, ознайомлюються з медичними записами у відповідному реєстрі ЕСОЗ, що характеризують стан здоров`я військовослужбовця, та вносять до нього відповідні записи. Огляд вказаними лікарями військовослужбовців, направлених на ВЛК для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями. Військовослужбовцям, які проходять медичний огляд у зв`язку з продовженням контракту, обов`язково виконуються дослідження крові на антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HBsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV).

Фактично, позивач не згоден з висновком ВЛК, який зазначений у спірній довідці.

Апеляційний суд зазначає, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Крім того, остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято ЦВЛК згідно пп. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення № 402

За пп.2.3.4 п.2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Таким чином, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку щодо його придатності, позивач мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку.

За матеріалами справи позивач не звертався до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку відповідача.

Згідно Положення №402 до суду можуть бути оскаржені лише постанови ЦВЛК (пп.2.3.5 п.2.3 розділ І) та постанови ВЛК регіонів (пп.2.4.10. п.2.4 розділ І).

При цьому судом враховується правова позиція Верховного суду в постановах від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18, від 30.11.2021 року у справі № 826/17175/18.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров