Справа № 380/19290/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 рокусправа № 380/19290/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) з вимогами:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України y Львівській області від 10.04.2023 №9037-8340/T-52/8-1300/23 щодо відмови у зарахуванні до трудового (страхового) стажу, ОСОБА_1 (РНОКПІ: НОМЕР_2 ) періодів роботи у ТОВ «Біш-компані» з 20.10.1992р. по 31.12.1996р. на посаді лікаря-стоматолога згідно запису у трудовій книзі серії НОМЕР_3 ;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 (РНОКППІ: НОМЕР_2 ) періоди роботи у ТОВ «Біш-компані» з 20.10.1992р. по 31.12.1996р. на посаді лікаря-стоматолога згідно записів у трудовій книзі серії НОМЕР_3 ;

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Львівській області від 14.06.2023р. №15732-15819/F-52/8-1300/23 щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії із врахуванням років трудового (страхового) стажу у ТОВ «Біш-компані» з 20.10.1992р. по 31.12.1996р. на посаді лікаря-стоматолога згідно запису у трудовій книзі серії НОМЕР_3 ;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії та подальшу її виплату із врахуванням періодів роботи у ТОВ «Біш-компані» з 20.10.1992р. по 31.12.1996р. на посаді лікаря-стоматолога згідно записів у трудовій книзі серії НОМЕР_4 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу період роботи з 20.10.1992 по 30.12.1996 в ТзОВ «Біш-компані», оскільки відсутній номер і дата наказу про звільнення з роботи. Неврахування періоду роботи в ТзОВ «Біш-компані» з 20.10.1992 по 30.12.1996 відповідно до записів у трудовій книжці до страхового стажу безпосередньо впливає на розмір пенсії позивачки. Вказує, що відповідно до копії трудової книжки, вбачається конкретні дати прийняття та звільнення позивачки з ТзОВ «Біш-компані» із проставленням печатки підприємства та підписом керівника. На думку позивачки, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії, оскільки відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство. З огляду на наведене, вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить позов задоволити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач позов не визнав, 05.09.2023 за вх.№18039ел подав до суду відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначив, що загальний (страховий) стаж роботи, який враховано для обчислення розміру пенсії становить 33 роки 09 місяців 20 днів. До страхового стажу ОСОБА_1 не зарахований період роботи з 20.10.1992 по 30.12.1996 в ТзОВ «Біш-компані», оскільки в трудовій книжці відсутній номер і дата наказу про звільнення з роботи. Згідно акту перевірки відділу контрольно-перевірочної роботи №1 Управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління від 02.03.2023 №1300-6002-1/2468, який складено за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки №012 від 01.02.2023, виданої ТзОВ «Біш-компані» встановлено, що відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати за період, що перевірявся, з жовтня 1992 по грудень 1996 року, ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата відповідно до займаної посади лікар-стоматолог, інших документів, а саме, наказів про зарахування та звільнення, а також особової картки П-2 організацією для перевірки не надано. Отже, враховуючи вищезазначене, відсутні підстави зарахувати до трудового (страхового) стажу позивачу періоди роботи у ТзОВ «Біш0компані» з 20.10.1992 по 31.12.1996 на посаді лікаря-стоматолога, згідно записів у трудовій книзі серії НОМЕР_3 .

15.09.2023 за вх.№70498 від представника позивача надійшла заява про долучення додаткових доказів.

19.09.2023 за вх.№70942 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, а якому зазначила, що зважаючи на те, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, неточність в записах в трудовій книжці (та, зокрема, відсутність номеру та дати наказу про звільнення) не може бути підставою для виключення всіх періодів роботи з трудового стажу з моменту призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 з 19.11.2022 одержує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 10.04.2023 №9073-8340/Г-52/8-1300/23, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позиваку, про те, що загальний (страховий стаж) роботи, який враховано для обчислення розміру пенсії становить 33 роки 09 місяців 20 днів (врахований по 31.12.2022). До страхового стажу не зарахований період роботи з 20.10.1992 по 30.12.1996 в ТзОВ «Біш-компані», оскільки відсутній номер і дата наказу про звільнення з роботи. Згідно Акту перевірки відділу контрольно-перевірочної роботи №1 Управління контрольно-перевірочної роботи від 02.03.2023 №1300-6002-1/2468, організацією для перевірки не надані накази та особова картка П-2.

23.05.2023 позивач звернулась із заявою, в якій просила, зокрема, здійснити перерахунок пенсії із включенням у загальний страховий стаж роки роботи у ТзОВ «Біш-компані» з 20.10.1992 по 30.12.1996. До вказаної заяви долучила копію довідки ТзОВ «Біш-компані» №012 від 01.02.2023, виданої ОСОБА_1 про те, що вона дійсно працювала у ТзОВ «Біш компані» з 20.10.1992 по 30.12.1996.

Листом від 14.06.2023 №15732-15819/Г-52/8-1300/23, відповідач повідомив позивачку, що роз`яснення щодо обчислення страхового стажу надано листом від 10.04.2023 №9073-8340/Г-52/8-1300/23.

Позивач не погоджуючись із неврахуванням відповідачем періоду роботи з 20.10.1992 по 30.12.1996 в ТзОВ «Біш-компані» до страхового стажу, звернулась з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Статтею 1 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із статтею 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 (далі по тексту Порядок № 22-1).

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2.1.розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Згідно пункту 4.3. розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Кабінет Міністрів України було прийнято постанову від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі-Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301 визначено, що за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутність трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Крім того, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, оскільки неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 72366973) та від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР -88814807).

Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 72028704) зазначив, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

У постанові від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 72608654) Верховний Суд зауважив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , позивач у період з 20.10.1992 по 30.12.1996 працювала на посаді лікаря-стоматолога в ТзОВ «Біш компані».

Вказане також підтверджується довідкою, виданою ТзОВ «Біш компані» №012 від 01.02.2023, відповідно до якої позивач дійсно працювала з 20.10.1992 (наказ б/н від 17.10.1992) по 30.12.1996 (наказ б/н від 30.12.1996).

Як вже зазначалося судом, на позивача не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, оскільки неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

З урахуванням означеного суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивачки спірний період з 20.10.1992 по 30.12.1996 з підстав відсутності номеру і дати наказу про звільнення з роботи.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивачки період її роботи з 20.10.1992 по 30.12.1996 на посаді лікаря-стоматолога у ТзОВ «Біш компані» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зарахованого стажу.

Щодо вимог позивачки про визнання протиправними і скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України y Львівській області від 10.04.2023 №9037-8340/T-52/8-1300/23 та рішення від 14.06.2023 №15732-15819/F-52/8-1300/23, такі не підлягають задоволенню, оскільки вищевказані листи не є рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути оскаржені в судовому порядку.

З метою захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до страхового стажу позивачки період її роботи з 20.10.1992 по 30.12.1996 на посаді лікаря-стоматолога у ТзОВ «Біш компані» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивачки період її роботи з 20.10.1992 по 30.12.1996 на посаді лікаря-стоматолога у ТзОВ «Біш компані» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зарахованого стажу.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Саме такий спосіб є достатнім, необхідним та ефективним для захисту порушеного права позивача.

Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з кожного відповідача у розмірі 536,80 грн. (на користь позивача, оскільки останнім при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір 1073,60 гривень.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до страхового стажу позивачки період її роботи з 20.10.1992 по 30.12.1996 на посаді лікаря-стоматолога у ТзОВ «Біш компані».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивачки період її роботи з 20.10.1992 по 30.12.1996 на посаді лікаря-стоматолога у ТзОВ «Біш компані» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зарахованого стажу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна