Справа № 340/7151/23
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м.Кропивницький Справа № 340/7151/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області (вул.Героїв Маріуполя, 102, м.Кропивницький, 25004, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №311963 від 07.03.2023 pоку;

- стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) завдану шкоду у розмірі 19 050 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.01.2023 року на а/д М-30, Хмельницька обл., 252 км посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області в ході рейдової перевірки було зупинено транспортний засіб марки Мерседес Бенц Спрінтер 524 днз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . В ході її проведення виявлена відсутність у водія протоколу адаптації та повірки тахографу та складено акт б/н від 10.01.2023 року, яким зафіксовано виявлене під час перевірки порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-111. За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту відділом державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області прийнято постанову №311963 від 07.03.2023 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.

Позивач зазначає, що рішення відповідача є протиправним, тому підлягає скасуванню зважаючи на те, що вантаж він перевозив у власних цілях, що підтверджується ТТН від 08.01.2023 №12544. Також зазначає, що перевезення вантажу здійснювалось територією України, а тому використання тахографу не є обов`язковим, а також вказує на порушення процедури розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Щодо відшкодування шкоди зазначає, що на підставі оскаржуваної постанови було відкрито виконавче провадження, за яким позивачем добровільно сплачено суму штрафу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження в сумі 19050 грн., а тому, зважаючи на протиправність оскаржуваної постанови, сплачені кошти є шкодою, яка йому заподіяна та яку належить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 31.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечуючи проти позову відповідачем надано відзив на позов та вказується, що застосування до позивача штрафних санкцій обумовлено виявленими в ході рейдової перевірки порушень вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-111, а тому рішення є правомірним (а.с.35-37).

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

10.01.2023 року на а/д М-30, Хмельницька обл., 252 км посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області в ході рейдової перевірки було зупинено транспортний засіб марки Мерседес Бенц Спрінтер 524 днз НОМЕР_2 належний на праві власності позивачеві (а.с.21,22), під керуванням водія ОСОБА_3 , який здійснював перевезення вантажів без оформлення документів передбачених ст.48 Законом України «Про автомобільний транспорт» - відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографу.

Перевезення вантажу саме вищевказаним транспортним засобом підтверджено товарно-транспортною накладною від 10.01.2023 №12544, яка, окрім інших реквізитів, містить відомості щодо автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1 ; замовник - ФОП ОСОБА_1 ; вантажовідправник - ФОП ОСОБА_1 ; вантажоодержувач ФОП ОСОБА_4 ; найменування вантажу промисловий товар в асортименті (а.с.42).

Вказана товарно-транспортна накладна жодним чином не свідчить про перевезення позивачем вантажу у власних цілях.

При цьому суд зазначає, що товарно-транспортна накладна від 10.01.2023 №12544, яка долучена позивачем до матеріалів справи взагалі не містить реквізиту вантажоодержувач, натомість двічі дублює реквізит вантажовідправник, що свідчить про невідповідність доказів наданих позивачем фактичним обставинам справи.

Факт порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» зафіксовано актом №349138 від 10.01.2023, який підписаний водієм ОСОБА_3 , а згідно пояснень щодо причин порушення зазначено відсутній протокол на ТАХО та відмітку про отримання копію акту (а.с.39).

На адресу позивача двічі направлялись повідомлення про розгляд справи про порушення автотранспортного законодавства №6987/31/24-23 від 03.02.202 та №11524/31/24-23 від 23.02.2023, якими позивача було запрошено прибути на розгляд справи 21.02.2023 та 07.03.2023 відповідно. Факт направлення на адресу позивача повідомлень підтверджується копіями фіскальних чеків від 11.02.2023 та 24.02.2023, а також роздруківками трекінгів із офіційного сайту АТ «Укрпошта» (а.с.43-46).

Вказана кореспонденція не була вручена позивачеві через закінчення терміну зберігання (а.с.47).

Вищевказані докази повністю спростовують доводи позивача щодо порушень допущених відповідачем під час розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства.

За результатами розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №311963 від 07.03.202, якою до позивача застосовано штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яку направлено на адресу позивача (а.с.38,48,49).

Не погоджуючись із даною постановою позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Частинами 14, 17, 18 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Пунктами 21, 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Актом перевірки №349138 від 10.01.2023 зафіксовано факт відсутності у водія протоколу перевірки та адаптації тахографу.

Щодо необхідності мати вищевказаний документ суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої-другої статті 48 Закону № 2344-ІП автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (надалі -Положення № 340).

Пунктами 1.3, 1.4 Положення № 340 передбачено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Пунктом 6.1 Положення 340 передбачено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

п. 6.3. Положення 340 передбачає, що водій, який керує транспортним засобом, що не обладнаний тахографом веде індивідуальну контрольну книжку водія.

При цьому суд зазначає, що жодні докази, які долучені до матеріалів справи не свідчать про те, що водій ОСОБА_3 мав та вів індивідуальну контрольну книжку водія.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 року за №946/18241, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385).

Ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

За визначенням, наведеним у пункті 1.4 розділу І Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Умови використання тахографів передбачені розділом III Інструкції №385.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 розділу ІІІ Інструкції №385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Аналізуючи вищевказані норми, суд дійшов висновку, що водій транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, зобов`язаний мати при собі роздруківку даних його роботи.

Стосовно процедури розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу посадова особа робить запис у дорожньому листі із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 24 Порядку № 1567 акти, зазначені у пунктах 20, 21 і 23 цього Порядку, реєструються в журналі обліку.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку № 1567).

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до пункту 29 Порядку №1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

У разі оскарження постанови про застосування фінансових санкцій стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (абзац 2 пункту 29 Порядку №1567).

Отже, після складання посадовою особою органу державного контролю акту, в якому зафіксовано встановлені під час проведення перевірки порушення особою вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення здійснюється розгляд справи про порушення.

При цьому розгляд справи про порушення можливий у відсутність уповноваженої особи суб`єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.

В ході розгляду справи судом не встановлено порушення вимог Порядку №1567, більше того, наявні в матеріалах справи та досліджені судом докази, повністю спростовують доводи позивача щодо порушень допущених відповідачем під час розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу Державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області (вул. Героїв Маріуполя, 102, м. Кропивницький, 25004, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК