Справа № 160/18979/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
28.07.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» встановлені пп. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності за податкові (звітні) періоди з 01.01.2020 року по лютий 2022 року, та винести відповідне рішення.
02.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
19.09.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що відповідачем не було наведено законодавчо закріпленої підстави для відмови у застосуванні положень підпункту 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
10.10.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» було подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлення №2405-2 від 24.06.2022 року про втрату первинних документів, відповідно до якого повідомлено контролюючий орган про те, що у зв`язку із військовою агресією, веденням активних бойових дій на території України, у тому числі на території м. Маріуполь, 04.03.2022 року було повністю зруйновано офісні приміщення, що знаходилися за адресою: м. Маріуполь, вул. Газова. б.1. У вказаних вище приміщеннях зберігалися перелічена в акті №1 від 25.02.2022 року документація ТОВ «АСКОМ СЕРВІС», яка була знищена разом із приміщеннями. Користування ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» наведеними вище приміщеннями підтверджується договором оренди №522/2020-27 від 01.02.2020 року. Податкові (звітні) періоди, документи за якими втрачено: з 01.01.2020 року по лютий 2022 року. Загальний перелік первинних та інших втрачених документів наведено у акті №1 від 03.06.2022 року Повідомлення за вих. №2405-1 від 24.05.2022 року вважати не дійсним.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови йому у застосуванні положень пп. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, позивач звертався до суду із позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 року у справі № 160/17611/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та ухвалено:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» у застосуванні положень пп. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, оформлені листом від 19.07.2022 р. №38864/6/04-36-07-03-14;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повторно розглянути повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» від 24.06.2022 р. на відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» положенням пп. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні;

- в решті позовних вимог відмовити.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 року по справі №160/17611/22 повторно розглянуто повідомлення позивача про втрату первинних документів, за результатом розгляду, якого прийнято рішення №44961/6/04-36-07-03-16 від 23.06.2023 року про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

У вказаному рішенні зазначено наступне:

«Як зазначено у Повідомленні про втрату первинних документів від 24.06.2022 року та в Акті №1 від 03.06.2022 року документи втрачено за податкові (звітні) періоди: з 01.01.2020 року по лютий 2022 року Документи, які втрачено: кадрова документація, особисті картки, трудові книжки працівників, табелі робочого часу, договори, видаткові накладні, ТТН, акти виконаних робіт та інші первинні документи, які підтверджують фінансово-господарську діяльність підприємства. Місце зберігання документів: м. Маріуполь, вул. Газова, буд.1.

При цьому раніше, під час вжиття заходів щодо проведення документальної планової перевірки TOB «АСКОМ СЕРВІС» листом від 03.02.2022 року №77 було повідомлено про викрадення оригіналів первинної та бухгалтерської документації підприємства за період з 01.07.2017 року по 30.09.2020 року (а саме: документи щодо виконання робіт, послуг (ТТН, договори, довіреності, акти звірки взаєморозрахунків, акти приймання-передачі робіт/наданих послуг тощо).

Зазначене підтверджено наданим Актом №1 від 01.02.2022 року та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.02.2022 року про реєстрацію кримінального провадження від 02.02.2022 року № 0000107.

Тобто викрадені на початку лютого 2022 року первинні документи за період діяльності підприємства з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року були знов втрачені у червні 2022 року. Документи про передачу з м. Дніпра до м. Маріуполя відновлених та/або повернутих поліцією первинних документів до Повідомлення про втрату первинних документів не були надані.

Згідно реєстраційних даних податковою адресою ТОВ «АСКОМ СЕРВІС», тобто місцезнаходження платника податків де здійснюється фінансово-господарська діяльність було (є): - станом на дату подання Повідомлення про втрату первинних документів (червень 2022 року) м. Дніпро, вул. Сухий острів, буд. 3; - станом на поточну дату м.Дніпро, вул.Василя Корнієнка, буд.72.

Документи про передачу з м.Дніпра до м.Маріуполя відновлених та/або повернутих поліцією первинних документів до Повідомлення про втрату первинних документів не були надані.

Документи, якими було б підтверджено факт перевезення первинних документів з м.Дніпра до м.Маріуполя Донецької області, зокрема подорожні листі, акти списання палива, оренди автомобілів тощо, та відповідні регістри бухгалтерського обліку підприємством також не надані.».

З урахуванням вищевикладеного, податковий орган зобов`язав TOB «АСКОМ СЕРВІС» відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Позивач вважає рішення про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Законом України від 01.04.2022 №2173 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану» доповнено пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України підпунктом 69.28 наступного змісту:

Установити, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 р. № 457 затверджено зміни, що вносяться до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 р. № 220 і від 20 березня 2022 р. № 332. Так відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 доповнено абзацом такого змісту (в редакції на дату виникнення спірних відносин):

Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №75 від 25.04.2022р. затверджено Перелік територіальних громад, шо розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (далі Перелік, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Як зазначено у Повідомленні № 2405-2 втрачені документи зберігалися за адресою: м.Маріуполь, вул. Газова, буд. № І.

ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» в якості підтвердження діяльності на території м. Маріуполь, в якому ведуться (велися) бойові дії та яке є тимчасово окупованим, надавав документи, зокрема договір оренди від 01.02.2020 року №522/2020-27.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії таких договорів:

- договір оренди нерухомого майна від 31.05.2019 року № 118/238/732 із ПАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», за яким орендовано нежитлові приміщення за адресою: м. Маріуполь, вул. Гугеля, 26;

- договір оперативної оренди від 09.10.2019 року № 1686 із ПАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА», за яким орендовано нежитлові приміщення за адресою: м. Маріуполь, пр.Ілліча, 63/пр. Нікопольський, 63.

Також, судом встановлено, що на підставі поданої ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» заяви про вчинення злочинів від 15.09.2022 року, Дніпровським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження №0000716.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вказане кримінальне провадження відкрито за фактом знищення товарно-матеріальних цінностей TOB «АСКОМ СЕРВІС» невстановленими особами ЗС РФ на окупованій території, а саме у м. Маріуполь.

Згідно Розділу II Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, вся територія Маріупольського району є тимчасово окупованою російською федерацією території України. Отже, м. Маріуполь окуповано в тому числі.

Загальновідомим є факт окупації збройними формуваннями російської федерації та таким, що не потребує доказуванню відповідно до статті 78 КАС України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За визначенням наведеним у пп.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до обов`язків, закріплених у ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За сукупністю вказаних обставин, суд дійшові висновку, що позивач дотримався порядку, визначеного ПК України щодо направлення повідомлення про втрату первинних документів на підставі підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України до відповідача правомірно просив контролюючий орган застосувати до нього спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності передбачених підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, мотивуючи свої дії беззаперечним фактом військової агресії російської федерації проти України та окупації м.Маріуполя, відсутності доступу до приміщень де зберігаються первинні документи.

Доводи відповідача про те, що лише 10.08.2022 року ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» до контролюючого органу подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (за формою 20-ОПП) за реєстраційним №, в якому зазначено тип об`єкту оподаткування «база» з найменуванням «нежитлове приміщення» та місцезнаходження: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Газова, буд.1 та 01.08.2023 року дата взяття на облік зазначеного об`єкту оподаткування, не спростовують фактичне використання такого об`єкту та не можуть бути підставою визнання відсутності ведення реальної господарської діяльності саме на вказаних об`єктах.

Також, не спростовують вказане посилання відповідача на попереднє повідомлення про викрадення оригіналів первинної та бухгалтерської документації підприємства та відкриття кримінального провадження від 02.02.2022 року №0000107 за вказаним фактом, оскільки, пізніше за фактом знищення первинних документів та товарно-матеріальних цінностей на окупованій території, а саме у Донецькій області, м.Маріуполі було відкрито кримінальне провадження від 16.09.2022 року №0000716.

Таким чином, аналізуючи доводи відповідача, які стали підставою для відмови позивачу у застосуванні до нього спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, суд зазначає, що належного обґрунтування підстав відмови позивачу у застосуванні до нього спеціальних правил, визначених в ПК України в спірному рішенні, відповідач не вказав, доказів на підтвердження своїх доводів до суду не надав.

З`ясовуючи чи були дотримані контролюючим органом вимоги, з якими Податковий кодекс України пов`язує виникнення у контролюючого органу права приймати рішення за результатами розгляду повідомленням про втрату первинних документів платника податків, суд зазначає наступне.

Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено дві обставини, за яких до платника податків можуть бути застосовані визначені вказаним підпунктом спеціальні правила, а саме втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів внаслідок бойових дій та/або неможливість вивезення первинних документів в зв`язку із знаходженням їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації.

Оскільки у абзаці третьому зазначеної норми вказані обставини граматично пов`язані сполучником «та/або», з метою застосування вказаних спеціальних правил вони можуть існувати як кожна окремо, так і в сукупності.

Абзац восьмий підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України містить єдину обставину, на підставі якої контролюючий орган має право прийняти рішення про відмову у застосуванні цієї норми. Такою обставиною є втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій.

При цьому підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, як і загальною нормою ч. 2ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вказаної обставини покладено на контролюючий орган.

Вказаним підпунктом ПК України передбачено підставу для відмови у застосуванні спеціальних правил виключно у разі втрати документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій.

Підпункт 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не містить підстав для відмови у застосуванні спеціальних правил у разі неможливості вивезення платником податків первинних документів, якщо платником податків надано докази на підтвердження своїх доводів, а територія на якій знаходяться первинні документи визначена у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації.

Тлумачення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України дає підстави зробити висновок, що у разі якщо платник податків подав до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів з підстав ведення на територіях знаходження первинних документів бойових дій або якщо території тимчасово окуповані збройними формуваннями російської федерації, і будь-яке знаходження там становить загрозу життю працівникам Підприємства, у контролюючого органу не було підстав для відмови у застосуванні спеціальних правил до позивача.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач подав повідомлення про втрату первинних документів, а чинне законодавство не містить правових підстав для відмови у застосуванні спеціальних правил у випадку подання такого повідомлення, а тому спірне рішення №44961/6/04-36-07-03-16 від 23.06.2023 року є незаконним незалежно від доведення відповідачем протилежного.

Слід зазначити, що відповідач жодним чином не довів, що втрата первинних документів позивача, про які вказано у повідомленні, не пов`язана із тимчасовою окупацією російською федерацією м.Маріуполя Донецької області.

Під час дослідження обставин втрати первинних документів відповідач обмежився лише адресами розташування позивача, проте належного аналізу стосовно місця знаходження офісних приміщень у м.Маріуполі, які розташовані саме на тимчасово окупованій території України згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №75 від 25.04.2022р., що є в даному випадку визначальним для застосування спеціальних правил, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, надано не було.

Порядок застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності внаслідок втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, регулюється виключно підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних).

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.02.2021по справі №818/1159/17.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17 (№ К/9901/62719/18).

Суд зауважує, що оскаржуване рішення відповідача про відмову у можливості застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, є актом індивідуальної дії.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Суд погоджується з доводами позивача, що спірне рішення порушує його законні права та інтереси та є такими, що несуть негативні наслідки для позивача, оскільки згідно із абзацем дев`ятим підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, за наявності таких рішень позивач вважається таким, що ухиляється від сплати податків і відповідно понесе за це юридичну відповідальність, а також зазнає втрат ділової репутації.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України у разі невизнання фактів втрати первинних документів позивача та неможливості їх вивезення дані та показники податкової звітності позивача за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів, проте відсутність таких документів у позивача спричинена наслідками збройної агресії російської федерації.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення №44961/6/04-36-07-03-16 від 23.06.2023 року щодо відмови у можливості застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, прийнято без врахування всіх обставин, а відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що відмовляючи у можливості застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, відповідач діяв протиправно.

За таких обставин, позовні вимоги щодо зобов`язання зобов`язати відповідача застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» встановлені пп. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності за податкові (звітні) періоди з 01.01.2020 року по лютий 2022 року, та винести відповідне рішення підлягають задоволенню.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач до суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2684,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5210 від 25.07.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 2684,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» (49000, м.Дніпро, вул.Василя Корнієнка, буд.72, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України №44961/6/04-36-07-03-16 від 23.06.2023 року, видане Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» встановлені пп. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності за податкові (звітні) періоди з 01.01.2020 року по лютий 2022 року, та винести відповідне рішення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв