Справа № 420/12906/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Драник О.О.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (за ордером);

відповідач: не з`явився;

третя особа: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи Приморської окружної прокуратури міста Одеси про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання скасувати арешт, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду 23.11.2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Першого Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо не скасування арешту та заборони відчуження всього (рухомого та нерухомого) майна, реєстраційний номер обтяження 8471734 від 17.02.2009 року, накладеного у межах виконавчого провадження №В-12/32 на підставі постанови державного виконавця Шкімбової І.С. серії АВ №994217 від 17.02.2009 року (об`єкт обтяження: невизначене майно; власник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65026, м. Одеса, Польський узвіз, буд. 6, ) скасувати арешт та заборону відчуження всього (рухомого та нерухомого) майна, реєстраційний номер обтяження 8471734 від 17.02.2009 року (об`єкт обтяження: невизначене майно; власник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 05.09.2008 року по 27.11.2010 року в провадженні Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (на теперішній час - Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №В-12/32 з примусового виконання виконавчого листа №1-230/07, виданого 02.09.2008 року Приморським районним судом міста Одеси про конфіскацію майна ОСОБА_2 на користь держави.

17 лютого 2009 року, в межах виконавчого провадження №В-12/32, державним виконавцем Першого приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Шкімбовою І.С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АВ №994217.

Вищевказаною постановою, державним виконавцем накладено арешт на все майно та заборонено здійснювати будь-які дії щодо відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 .

06 лютого 2020 року з інформаційної довідки №199286049 ОСОБА_2 стало відомо, що вищевказаний арешт було зареєстровано 17.02.2009 року за реєстраційним номером обтяження 8471734 Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Також, з інформаційної довідки №199286049 від 06.02.2020 року чітко вбачається, що вищевказаний арешт до теперішнього часу наявний в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Представник позивача зазначає, що з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №111-559-10 від 31.03.2020 року позивачу стало відомо, що виконавче провадження №В-12/32 (номер в АСВП: 15466347) з примусового виконання виконавчого листа №1-230/07, виданого 02.09.2008 року Приморським районним судом м. Одеси було завершено на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження (у редакції чинні на той час). Надати більш детальну інформацію за вищевказаним виконавчим провадженням Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса) не має можливості, у зв`язку із знищенням матеріалів вищевказаного виконавчого провадження, відповідно до пункту 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5.

Представник позивача зазначає, що арешт, накладений на підставі постанови Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції серії АВ №994217 від 17.02.2009 року мав бути скасований державним виконавцем ще 27.11.2010 року, коли виконавче провадження №В-12/32 (номер в АСВП: 15466347) було завершено.

Крім того, представник зазначає, що з витягу автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що на 1 сторінці інформації з АСВП вказано, що 27.11.2020 року державним виконавцем вчинена виконавча дія повернення виконавчого документу стягувачеві п.2 ч.1 ст. 47 (відсутність у боржника майна). Стан виконавчої дії актуальна.

Представник позивача зазначає, що 13.04.2020 року держаним виконавцем Першого Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального МЮ (м. Одеса) Джміль О.О. винесено постанову, якою скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2013 року, що видав ОСОБА_3 , у зв`язку із її помилковим винесенням. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/4605/20 від 30.07.2020 року визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль О.О. від 13.04.2020 року у виконавчому провадженні № 15466347.

28.10.2020 року представник позивача, після набрання законної сили рішенням суду про скасування постанови державного виконавця від 13.04.2020 року, звернувся до відповідача із заявою про скасування арешту, зазначивши, що на теперішній час виконавче провадження є завершеним та знищеним, виконавчі дії не вчиняються, а тому арешт мав бути скасований.

19.11.2020 року отримав відповідь державного виконавця за №67893/64872 від 18.11.2020 року про відмову в задоволенні вимог щодо скасування арешту та заборони відчуження майна.

Позивач зазначає, що наявність арешту державного виконавця створює значні перешкоди у реалізації права власності ОСОБА_2 , відносно належного йому майна, оскільки позивач бажає придбати певне майно, однак не може цього зробити, оскільки таке майно автоматично опиниться під арештом. Проте, конфіскація, як вид додаткового покарання у кримінальному провадженні, могла бути застосовна лише щодо майна позивача, яке було наявне станом на момент винесення вироку і не може бути застосована до майна позивача, яке буде придбано позивачем після виконання вироку.

Таким чином, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не скасування арешту та заборони відчуження майна, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 27.11.2020 року (суддя Бжассо Н.В.) відрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2020 року.

Ухвалою від 27.11.2020 року провадження у справі зупинено до 16.12.2020 року.

Ухвалою від 08.02.2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 08.02.2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у адміністративній справі № 420/14832/20.

Ухвалою від 05.04.2021 року поновлено провадження у справі.

07.12.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 15466347 з примусового виконання виконавчого листа № 1-230/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02.09.2008 про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 .

Під час розгляду звернення представника позивача з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що матеріали виконавчого провадження № 15466347 втрачено.

Втрата матеріалів виконавчого провадження могла статися у зв`язку з тим, що Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області реорганізовано шляхом поділу на Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеській області та Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіальною управління юстиції Одеській області (наказ Міністерства юстиції України за № 375/5 від 15.02.2017 року), а матеріали виконавчих проваджень передавались до зазначених відділів.

Відповідно до пункту 1 розділу XV «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої Наказом № 512/5 від 02.04.2012 Міністерства юстиції України у редакції від 24.12.2012, за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця відновленню підлягають втрачене виконавче провадження або його матеріали.

02.04.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надіслано подання про видачу дублікату виконавчого документу, а саме виконавчого листа № 1-230/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02.09.2008 про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 . Таким чином, ураховуючи те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 15466347 з примусового виконання вимог виконавчого листа № 1-230/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02.09.2008 про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 , але вимоги виконавчого листа не виконані, тому державним виконавцем не може бути винесена постанова щодо зняття арешту з майна та заборони його відчуження, так як чинність арешту майна боржника не припиняється у разі повернення державним виконавцем виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна.

Начальником Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 25.09.2020 року було винесено постанову про перевірку виконавчого провадження, на підставі якої скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2020 року та зобов`язано державного виконавця відділу Джміля О.О. провести виконавчі дії з примусового виконання вимог виконавчого листа № 1-230/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02.09.2008 року.

23.12.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання скасувати арешт та заборону відчуження всього (рухомого і нерухомого) майна.

Ухвалою від 11.05.2023 року залучено до участі у адміністративній справі № 420/12906/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморську окружну прокуратуру міста Одеси.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.05.201 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 по справі № 420/12906/20, залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 08.02.2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі № 420/12906/20 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний суд зазначив, що судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу з АСВП щодо стану виконавчого провадження № 15466347 наявна інформація про вчинення виконавчої дії повернення виконавчого документу стягувачу, дата виконавчої дії 27 листопада 2010 року, стан виконавчої дії актуальна. Вказаний запис від 27 листопада 2010 року про повернення ВД дає підстави для висновку, що ВП № 15466347 було завершене. Однак, відповідно до пунктів 1, 4 розділу XIII Положення № 2432/5 занесенню у 2016 році до АСВП підлягали відомості про незавершені виконавчі провадження. При цьому, у матеріалах справи відсутня сама постанова відповідача про повернення виконавчого документу стягувачу від 27 листопада 2010 року. Однак, обставини за яких ВП № 15466347 було перенесено до АСВП з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень судами попередніх інстанцій не з`ясовувалися, як і нез`ясованими залишилися дата, час та підстави такого перенесення, назви органу державної виконавчої служби та прізвища, ім`я та по батькові державного виконавця, який здійснив перенесення. За відсутності матеріалів виконавчого провадження та постанови про повернення ВД стягувачу необхідною умовою для вирішення спірних правовідносин у цій справі є встановлення судами достовірності відомостей занесених до АСВП щодо ВП № 15466347, а також підстав для його перенесення до АСВП, та самого факту такого повернення ВД.

Крім того Верховний суд зазначив, що як встановлено судами попередніх інстанцій із наявного в матеріалах справи витягу з АСВП, ВД повернуто на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим станом на 27 листопада 2010 року діяла редакція Закону № 606-ХІV від 03 серпня 2010 року відповідно до якої підстави повернення виконавчого документу визначалися статтею 40 цього Закону, що свідчить про невідповідність занесеної до АСВП інформації діючим на час вчинення виконавчої дії положенням Закону № 606-ХІV. Вказане залишилося поза увагою судів попередніх інстанцій.

Верховний суд, скасовуючи рішення попередніх інстанцій зазначив, що судами попередніх інстанцій не було звернуто увагу і на суперечність доводів відповідача, згідно яких за одними твердженнями матеріали ВП № 15466347 було втрачено, а за іншими знищено. Отже, ураховуючи інформацію у листах № 111-559-10 та № 16843 про знищення/втрату матеріалів ВП № 15466347, постає питання на підставі яких матеріалів відомості про означене виконавче провадження було перенесено до АСВП. Водночас судами не витребувано у відповідача доказів на підтвердження відомостей щодо факту наявності матеріалів виконавчого провадження на момент проведення реорганізації, підтвердження передачі вказаного виконавчого провадження від одного відділу до іншого (акт приймання-передачі виконавчих проваджень, акт втрати виконавчих проваджень, номенклатури справ, реєстри виконавчих проваджень, докази прийняття цього виконавчого провадження іншими (реорганізованими) підрозділами, реєстраційні та облікові журнали (книги), акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, тощо).

Верховним судом зазначено, що виконавчий лист № 1-230/07, виданий Приморським районним судом м. Одеси 02 вересня 2008 року, а також копія постанови про повернення ВД стягувачу від 27 листопада 2010 року підлягали поверненню та надсиланню до вказаного суду.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій з метою встановлення наявності постанови про повернення виконавчого документу від 27 листопада 2010 року не перевірено чи повертався виконавчий документ до Приморського районного суду міста Одеси з відміткою про виконання та чи направлялася на адресу цього суду копія постанови про його повернення, а також чи повідомлявся суд про виконання судового рішення.

Судами попередніх інстанцій було зазначено, що відповідно до листа відповідача від 31 березня 2020 року № 22238 останнім вживаються заходи щодо відновлення ВП № 1546637, зокрема надіслано подання до Приморського районного суду м. Одеси про видачу дублікату виконавчого документу, а саме виконавчого листа № 1-230/07, виданого вказаним судом у зв`язку із його втратою.

Верховний суд зазначив, що судами не надано оцінку доводам позивача про наявність ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2020 року у справі №1-230/07, якою відмовлено у задоволенні подання державного виконавця першого Приморського ВДВС у м. Одесі Джміля О.О. про видачу дублікату виконавчого листа № 1-230/07, виданого 02 вересня 2008 року Приморським районним судом м. Одеси про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 з підстав відсутності доказів втрати виконавчого листа. У площині спірних правовідносин необхідно з`ясувати та встановити факт повернення виконавчого документа в указану в АСВП дату і дійсність вказаного запису, встановити обставини, за яких ВП було перенесено до АСВП, а також оцінити доводи відповідача щодо втрати/знищення матеріалів ВП.

Отже, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний суд дійшов висновку, що за відсутності матеріалів виконавчого провадження судам необхідно установити факт винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 листопада 2010 року, який має істотне значення для правильного вирішення цього спору, позаяк без установлення цієї обставини вирішити питання щодо наявності підстав для застосування положень статті 38 Закону № 606-XIV, як на тому наполягає позивач, у спірних правовідносинах не можливо.

Справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 17.02.2022 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Левчук О.А.

Ухвалою від 22.02.2022 року заявлено та задоволено самовідвід судді Левчук О.А. по справі № 420/12906/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання скасувати арешт. Адміністративну справу № 420/12906/20 передано до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Самойлюк Г.П.

Ухвалою від 11.03.2022 року прийнято до провадження справу № 420/12906/20 та призначено судове засідання на 17.03.2022 року, витребувано з Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Приморського районного суду м. Одеси докази по справі.

Ухвалою від 22.03.2023 року повторно витребувано у Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) докази по справі, зупинено провадження до отримання витребуваних доказів.

Ухвалою від 15.06.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, поновлено провадженні у справі.

Ухвалою від 15.06.2023 року клопотання представника позивача задоволено. Витребувано у Одеської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» (65049, м. Одеса, вул. Івана Франка, буд. 55, прим.502) інформацію та належним чином засвідчені копії документів про те, ким та на підставі яких відомостей внесено інформацію про Виконавче провадження №15466347 до Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Витребувано у Приморської окружної прокуратури міста Одеси відомості про те, чи повертався виконавчий документ у виконавчому провадженні № 15466347 з виконання виконавчого листа № 1-230/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02 вересня 2008 року до Приморської окружної прокуратури міста Одеси. Зупинено провадження по справі №420/12906/20 до отримання витребуваних доказів.

Ухвалою від 22.08.2023 року поновлено провадження у справі №420/12906/20. Клопотання представника позивача задоволено. Витребувано у Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.4, м. Київ, 04053) інформацію та належним чином посвідчені копії відповідних документів про те, ким, коли та на підставі яких документів було внесено інформацію про Виконавче провадження №15466347 до «Спеціального розділу» Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Зупинено провадження по справі №420/12906/20 до отримання витребуваних доказів.

До суду на виконання ухвал про витребування доказів у справі від Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Приморської окружної прокуратури міста Одеси, Приморського районного суду м. Одеси, Одеської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», Державного підприємства «Національні інформаційні системи» надійшли докази.

Ухвалою від 09.10.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі, вирішено розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 19.10.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, здійснено заміну відповідача на правонаступника - Приморський відділ Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.09.2008 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 15466347 з виконання виконавчого листа № 1-230/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02.09.2008 року (а.с. 68).

17.02.2009 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_2 (а.с. 9).

26.02.2010 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про розшук майна боржника (а.с. 69).

26.02.2010 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 15466347 (а.с. 70).

Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 31.03.2020 року (вих.№Ш-559-10) повідомлено позивача, що згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження у Першому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у період з 05.09.2008 року по 27.11.2010 року перебувало виконавче провадження №15466347 з примусового виконання виконавчого листа №1-230/07, виданого 02.09.2008 року Приморським районним судом м. Одеси про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_4 , яке завершено на підставі п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на той час).

Вказаним листом також повідомлено, що надати більш детальну інформацію за вищевказаним виконавчим провадженням Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса) не має можливості, у зв`язку із знищенням матеріалів вищевказаного виконавчого провадження, відповідно до пункту 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5.

Згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження, який міститься в копії матеріалів виконавчого провадження № 15466347, які надані відповідачем на виконання ухвали суду, щодо виконавчого провадження № 15466347 наявна інформація про вчинення виконавчої дії повернення ВД стягувачеві, дата виконавчої дії 27.11.2010, стан виконавчої дії актуальна (а.с. 78-80).

13 квітня 2020 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль О.О. в межах виконавчого провадження № 15466347 винесено постанову про скасування процесуального документа «постанова про повернення виконавчого документа стягувачу» від 27.11.2013, що видав ОСОБА_3 (а.с. 100).

26.03.2020 року (№16.03-52-3209ВИХ-20 від 26.03.2023 року) Одеською місцевою прокуратурою № 3 на ім`я Начальника Першого приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено доручення, в якому прокурор, відповідно до вимог ст.ст. 36,93 КПК України просив надати інформацію щодо виконання Ухвали Верховного суду у справі №05-2614км09 в частині конфіскації майна ОСОБА_2 в інтересах держави. Крім того, вказаним дорученням повідомлено державну виконавчу службу вказати про результати та хід виконавчого провадження, вказати чи було реалізовано майно на підставі вироку Приморського районного суду м. Одеси та Верховного суду, в разі відсутності реалізації, повідомлено про необхідність вжиття заходів з метою виконання вироку суду.

Листом Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.03.2020 року за №22228, повідомлено Одеську місцеву прокуратуру №3, що під час розгляду звернення встановлено, що матеріали виконавчого провадження №15466347 втрачено.

Державним виконавцем повідомлено прокурора, що втрата матеріалів виконавчого провадження могла статися у зв`язку з тим, що Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області реорганізовано шляхом поділу на Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеської області та Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеській області (наказ Міністерства юстиції України за № 375/5 від 15.02.2017 року), а матеріали виконавчих проваджень передавались до зазначених відділів.(т. 1, а.с. 94).

02.04.2020 року (№В-28/154663470) державний виконавець Першого приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль О.О., звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з поданням про видачу дубліката виконавчого листа №1-230/07 виданого 02.09.2008 року Приморським районним судом м. Одеси про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 .

В обґрунтування вказаного подання, державним виконавцем зазначено, що у зв`язку з реорганізацією відділу державної виконавчої служби при пересилці поштою, вказаний виконавчий лист втрачено.(т.1 а.с.95)

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2020 року у справі №1-230/07 у задоволенні подання державного виконавця першого Приморського ВДВС у м. Одесі Джміля О.О., про видачу дублікату виконавчого листа №1-230/07 виданого 02.09.2008р. Приморським районним судом м. Одеси про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 відмовлено з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

Приймаючи вказане рішення, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця першого Приморського ВДВС у м. Одесі Джміль О.О. про видачу дублікату виконавчого листа №1-230/07 виданого 02.09.2008р. Приморським районним судом м. Одеси про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 не містять докази втрати виконавчого листа.

Крім того, судом встановлено, що повідомлення державного виконавця першого не містить відомості щодо факту наявності матеріалів виконавчого провадження на момент проведення реорганізації, підтверджень передачі вказаного виконавчого провадження, те що вищевказане виконавче провадження до теперішнього часу перебуває на виконанні, а також доказів того, що виконавчий лист був втрачений (в якому році, яким органом або виконавцем).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 30 липня 2020 року у справі № 420/4605/20, яке набрало законної сили 11.08.2020 року, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль О.О., прийняту 13.04.2020 року у виконавчому провадженні № 15466347 про скасування процесуального документа, якою скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2013 року, що видав ОСОБА_3 (арк. с.28-30).

25.09.2020 року начальником Першого Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийнято Постанову ВП №15466347, якою скасовано Постанову про повернення виконавчого документу від 27.11.2020 року (арк. с. 119-120).

28.10.2020 року представник ОСОБА_2 звернувся до Першого Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про скасування арешту, зазначивши, що на теперішній час виконавче провадження є завершеним та знищеним, виконавчі дії не вчиняються, а тому арешт має бути скасований (арк. с. 31-33).

19.11.2020 року представником ОСОБА_2 отримано відповідь державного виконавця Джміль О.О. №67893/64872 від 18.11.2020 року, про відмову в задоволенні вимог стосовно скасування арешту та заборони відчуження всього майна (арк. с. 34-35).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року у справі № 420/14832/20, яке набрало законної сили 23.02.2021 року, визнано протиправною та скасовано постанову начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва О.О., прийняту 25.09.2020 року у виконавчому провадженні №15466347 про перевірку виконавчого провадження, якою скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2020 року, винесену старшим державним виконавцем Георгієвим Василем Івановичем. (арк. с. 188-195).

На виконання ухвали суду від 22.03.2023 року, 14.04.2022 року до суду (за вх.№ 14094/22) від Приморського районного суду м. Одеси надійшов лист, в якому зазначено, що будь-які відомості про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні №15466347 з виконання виконавчого листа №1-230/07 відносно ОСОБА_2 , виданого Приморським районним судом м. Одеси, в матеріалах справи відсутні.

23.05.2023 року до суду (за вх.№ ЕП/18812/23) від Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист, в якому зазначено, що надати докази відносно дати, часу та державного виконавця який здійснив перенесення ВП 15466347 до АСВП не є можливим, у зв`язку з відсутністю їх в базі.

Інформація про архівне виконавче провадження було автоматично обліковано в «Спеціальному розділі» автоматизованої системи виконавчого провадження правом доступу до неї. Згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, 27.11.2010 року головним державним виконавцем Одеського міського управління юстиції Георгієвим В.І., в розділі «виконавчі дії», створено виконавчу дію під назвою «Повернення виконавчого документу стягувачу». Станом на сьогоднішній день, Системою зазначається підстава прийняття державним виконавцем рішення «частина перша пункт 2 статті 47» Закону України «Про виконавче провадження». Тобто АСВП підтягує автоматично норму Закону який діє на час підготовки інформації. А в дійсності, при реєстрації державним виконавцем рішення про повернення, діяла норма «частини першої пункту 2 статті 40» Закону 606-ХІУ в редакції 2010 року.

Журнали вхідної, вихідної кореспонденції підлягали знищенню відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 25.12.2008 N 2274/5, у зв`язку з чим підтвердити факт повернення виконавчого документу у ВП 15466347 до суду не є можливим.

Завершене виконавче провадження 15466347 залишилось в архіві ЄДРВП. Відповідно до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 25.12.2008 N 2274/5, виконавче провадження 15466347 підлягало знищенню через три роки після його завершення. Отже, надати інформацію про знищення виконавчого провадження 15466347 не є можливим у зв`язку з відсутністю такої у відділі ДВС.

17.07.2023 року до суду (за вх.№ 23816/23) від Одеської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» надійшов лист, яким для отримання інформації зазначеної в ухвалі від 15.06.2023 року, запропоновано звернутись до ДП «НАІС», оскільки Одеська фiлiя не має статусу юридичної особи, а витребувана судом інформація та документи можуть бути наданi саме державним підприємством «Нацiональнi iнформацiйнi системи».

07.08.2023 року до суду (за вх.№ 26836/23) від Приморської окружної прокуратури міста Одеси надійшов лист, в якому зазначено що проведеною перевіркою встановлено, що згідно даних вхідної кореспонденції прокуратури Приморського району міста Одеси за 2010 рік виконавчий документ у виконавчому провадженні № 15466347 з виконання виконавчого листа № 1-230/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02 вересня 2008 року до Приморської окружної прокуратури міста Одеси не надходив.

11.09.2023 року до суду (за вх.№ ЕП35969/23) від Державного підприємства «Нацiональнi iнформацiйнi системи» надійшов лист, в якому зазначено, що АСВП було запроваджено з 05.01.2017, у зв`язку з набранням чинності статтями 8, 9 Закону, при цьому, Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, в якому здійснювалось ведення виконавчих проваджень до вказаної дати, припинив своє функціонування. На виконання норм Положення (п. 2 розд. I), на дату запровадження АСВП відомості про виконавчі провадження Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (у тому числі, щодо запитуваного виконавчого провадження № 15466347) було розміщено Підприємством в окремому спецрозділі, який є архівною складовою частиною Системи. Водночас, розділом XIII Положення встановлено порядок та підстави перенесення державними виконавцями таких виконавчих проваджень зі спецрозділу до Системи. Згідно з даними сформованої в АСВП інформаційної довідки по виконавчому провадженню № 15466347, яка також доступна для формування, зокрема, керівникам відділів ДВС, дане виконавче провадження було перенесено зі спецрозділу до Системи 30.03.2020 начальником Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєвим Олександром Олександровичем. Підстави перенесення виконавчого провадження вказаним користувачем зазначено не було.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не знаття арешту протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): законами України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) та «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII). На час вирішення справи Закон № 606-XIV втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно зі ст.1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.6 Закону № 606-XIV (в редакції, чинній на час допущення оскаржуваної бездіяльності) державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі статтею 11 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом.

Пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ст. 50, 55 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.2 ст.57 Закону № 606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до частини 3 ст.57 Закону № 606-XIV постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Судом встановлено, що спірний арешт на все майно позивача накладено з метою забезпечення примусового виконання виконавчого листа №1-230/07, виданого 02 вересня 2008 року Приморським районним судом м.Одеси про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді Державного пiдприємства «Нацiональнi iнформацiйнi системи» останнім зазначено, що виконання норм Положення (п. 2 розд. I), на дату запровадження АСВП відомості про виконавчі провадження Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (у тому числі, щодо запитуваного виконавчого провадження № 15466347) розміщено Підприємством в окремому спецрозділі, який є архівною складовою частиною Системи. Водночас, розділом XIII Положення встановлено порядок та підстави перенесення державними виконавцями таких виконавчих проваджень зі спецрозділу до Системи.

Згідно з даними сформованої в АСВП інформаційної довідки по виконавчому провадженню № 15466347, яка також доступна для формування, зокрема, керівникам відділів ДВС, дане виконавче провадження було перенесено зі спецрозділу до Системи 30.03.2020 начальником Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєвим Олександром Олександровичем. Підстави перенесення виконавчого провадження вказаним користувачем зазначено не було.

Крім того, судом встановлено, що 13.04.2020 року держаним виконавцем Першого Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального МЮ (м. Одеса) Джміль О.О. винесено постанову, якою скасовано документ «Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу» від 27.11.2013 року, що видав Георгієв В.І., у зв`язку із її помилковим винесенням. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/4605/20 від 30.07.2020 року визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль О.О. від 13.04.2020 року у виконавчому провадженні № 15466347, отже виконавче провадження є завершеним.

Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідно до відомостей з АСВП зазначено, що ВП №15466347 завершено.

Відповідно до ст. 50 Закону №606-ХІV (в редакції станом на час втрати ним чинності) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні положення містяться в ст. 40 чинного Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ.

Отже, виконавчий лист № 1-230/07, виданий Приморським районним судом м. Одеси 02 вересня 2008 року, а також копія постанови про повернення ВД стягувачу від 27 листопада 2010 року підлягали поверненню та надсиланню до вказаного суду.

Судом під час розгляду справи встановлено, що виконавчий документ у виконавчому провадженні № 15466347 з виконання виконавчого листа № 1-230/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 02 вересня 2008 року до Приморської окружної прокуратури міста Одеси не надходив.

Судом також на підставі зібраних доказів встановлено відсутність відомостей про повернення виконавчого документа до Приморського районного суду м. Одеси у виконавчому провадженні №15466347 з виконання виконавчого листа №1-230/07 відносно ОСОБА_2 , виданого Приморським районним судом м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 606 державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону № 606 арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

З вищенаведених норм вбачається, що закінчення виконавчого провадження, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження.

Наслідки завершення виконавчого провадження визначені ст. 50 Закону № 606.

Так, за приписами ч. 1 ст. 50 Закону № 606 у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що після закінчення виконавчого провадження виконавчі дії державним виконавцем не здійснюються.

Судом встановлено, що листом № 16843 від 04 березня 2020 року повідомлено, що матеріали ВП № 15466347 втрачено. Втрата матеріалів цього виконавчого провадження, на думку відповідача, могла статися у зв`язку із тим, що Приморський ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області реорганізовано шляхом поділу на Перший Приморський ВДВС міста Одеса ГТУЮ Одеській області та Другий Приморський ВДВС міста Одеса ГТУЮ Одеській області (наказ Міністерства юстиції України за № 375/5 від 15 лютого 2017 року), а матеріали виконавчих проваджень передавалися до зазначених відділів.

Натомість Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) листом № 111-559-10 від 31 березня 2020 року було повідомлено позивача про знищення матеріалів вищевказаного виконавчого провадження відповідно до пункту 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 (далі Порядок № 2274/5).

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що матеріали ВП № 15466347 втрачено.

Вказане підтверджується ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2020 року у справі №1-230/07, якою у задоволенні подання державного виконавця першого Приморського ВДВС у м. Одесі Джміля О.О., про видачу дублікату виконавчого листа №1-230/07 виданого 02.09.2008р. Приморським районним судом м. Одеси про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 відмовлено. Приймаючи вказане рішення, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця першого Приморського ВДВС у м. Одесі Джміль О.О. про видачу дублікату виконавчого листа №1-230/07 виданого 02.09.2008р. Приморським районним судом м. Одеси про конфіскацію на користь держави особистого майна засудженого ОСОБА_2 не містять докази втрати виконавчого листа. Крім того, судом встановлено, що повідомлення державного виконавця першого не містить відомості щодо факту наявності матеріалів виконавчого провадження на момент проведення реорганізації, підтверджень передачі вказаного виконавчого провадження, те що вищевказане виконавче провадження до теперішнього часу перебуває на виконанні, а також доказів того, що виконавчий лист був втрачений (в якому році, яким органом або виконавцем).

Отже, факт відмови судом у видачі дубліката виконавчого листа підтверджує ту обставину, що виконавчий лист державною виконавчою службою не втрачено.

Проте, відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Відповідно до п. 9.10 вищевказаного порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Наведене свідчить, що знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали ВП № 15466347 знищено у встановленому законодавством порядку.

Доказів протилежного під час розгляду справи відповідачем не надано та судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що не зняття арешту з майна при закінченні виконавчого провадження є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404) (в редакції чинній на момент звернення до суду та на момент вирішення справи) у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 1404 у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону № 1404 підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону № 1404 у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, рішення про зняття арешту на майно, накладеного державним виконавцем, приймається державним виконавцем або начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, шляхом винесення відповідної постанови.

Суд зазначає, що доказів винесення державним виконавцем або його начальником постанови про зняття арешту на нерухоме майно позивача, відповідачем суду не надано. Так само, не надано доказів існування інших незавершених виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 , зокрема щодо стягнення з нього виконавчого збору чи витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, які б обумовлювали необхідність існування накладеного на його майно арешту та заборони його відчуження.

При цьому, як встановлено судом, виконавче провадження №15466347 завершено, протилежного відповідачем не доведено. Крім того, суд звертає увагу, що предметом даного позову не є правомірність внесення відповідного запису до АСВП.

В той же час, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено, що відомості, які містяться в АСВП щодо виконавчого провадження №15466347 є недостовірними.

Враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом встановлено протиправну бездіяльність Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_2 , з огляду на наявність запису щодо завершення виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача є зняття у відповідності до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешту з належного ОСОБА_2 нерухомого майна, накладеного на підставі постанови Першого Приморського ВДВС ОМУЮ (м. Одеса) реєстраційний номер обтяження 8471734 від 17.02.2009 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження.

При цьому, суд зазначає, що у зв`язку з реформуванням системи органів примусового виконання та органів державної виконавчої служби, зміною підпорядкування та найменування відділів державної виконавчої служби зобов`язати зняти арешт з майна, що належить позивачеві необхідно саме Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подано та про причини не подання відзиву суд не повідомив, а тому у відповідності до приписів ч.4 ст.159 КАС України судом ці дії кваліфіковано як фактичне визнання позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,00 грн., оскільки позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру та похідну від неї.

Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням висновку суду про задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Пастера, 58, м. Одеса, 65023, Код ), за участю третьої особи Приморської окружної прокуратури міста Одеси (вул. Черняховського,6, м. Одеса, 65009) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання скасувати арешт задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо не скасування арешту та заборони відчуження всього (рухомого та нерухомого) майна, реєстраційний номер обтяження 8471734 від 17.02.2009 року, накладеного у межах виконавчого провадження №В-12/32 на підставі постанови державного виконавця Шкімбової І.С. серії АВ №994217 від 17.02.2009 року (об`єкт обтяження: невизначене майно; власник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт та заборону відчуження всього (рухомого та нерухомого) майна, реєстраційний номер обтяження 8471734 від 17.02.2009 року (об`єкт обтяження: невизначене майно; власник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути з Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Пастера, 58, м. Одеса, 65023, Код ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень, вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя Самойлюк Г.П.