Справа № 280/1412/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1412/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2023 ( суддя першої інстанції Богатинський Б.В.) в адміністративній справі №280/1412/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Департаменту з пенсійних питань та соціального захисту МВС України Міністерства внутрішніх справ України, Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області", Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачених діючим законодавством документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України №3-1 від 30.01.2007 року;

зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачені діючим законодавством документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області розглянути документи про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України протиправно відмовлено у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачених діючим законодавством документів для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII. Позивач отримав відповідь про те, що для призначення пенсії враховується лише календарний строк служби в органах внутрішніх справ, який у позивача є недостатнім. З такою відповіддю позивач не погоджується, зазначає, що кількість років за вислугу складає 24 роки, та є достатньою для призначення пенсії. Просить позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2023 задоволені частково.

Визнано протиправними дії Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачених діючим законодавством документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України №3-1 від 30.01.2007 року.

Зобов`язано Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачені діючим законодавством документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що ані в ст. 12, ані в ст. 17 цього Закону №2262-XII не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги обчисленої на пільгових умовах, тоді як вказаними нормами чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності певної кількості календарних років та міститься виключний перелік періодів служби, які зараховуються до календарної вислуги років. Відповідно до матеріалів позовної заяви, календарна вислуга позивача на момент звільнення з органів внутрішніх справ (06.11.2015) складає 19 років 04 місяці 26 днів - в той час як Законом №2262-XII передбачено, що пенсія призначається особам звільненим зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Згідно Закону №2262-XII пільгова вислуга років враховується при визначенні розміру пенсії за вислугу років на підставі ст. 13 Закону, оскільки у вказаній статті відсутня пряма вказівка на календарні роки, тоді як ст. 12 Закону містить пряму вказівку, що умовами для призначення пенсії за вислугу років є наявність у особи на день звільнення саме календарних років вислуги. ОСОБА_1 не має права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених Законом, то для оформлення подання про призначення пенси за вислугу років та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області законодавчі підстави у Міністерства внутрішніх справ України відсутні. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційну скаргу подано на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , майор міліції оперуповноваженого сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу Запорізького міського управління, на підставі наказу Головного управління МВС України в Запорізькій області від 05.11.2015 №436 звільнений з листопада 2015 року у запас Збройних Сил України за пунктом 64 г Закону України Про національну поліцію (через скорочення штатів).

Як зазначено у наказі Головного управління МВС України в Запорізькій області від 05.11.2015 №436 вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні, для виплати надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає 19 років 04 місяці 26 днів, у пільговому обчисленні та для призначення пенсії - 24 роки 08 місяців 01 день.

Позивач з заявою щодо направлення документів для призначення пенсії звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУНП України в Запорізькій області, заяву перенаправлено до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області".

Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області", надала відповідь про те, що для призначення пенсії враховується лише календарний строк служби в органах внутрішніх, який у випадку позивача є недостатнім для її призначення та пакет документів направлено на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС України.

Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України надана відповідь, у якій повідомлено, що однією з умов для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим із служби з 01 жовтня 2011 року та пізніше, є наявність відповідної календарної вислуги років у певний період часу, що передбачено саме Законом (пункт а частини першої статті 12). Календарна вислуга років позивача на момент звільнення зі служби (06 листопада 2015 року) складає 19 років 04 місяців 26 днів. Вислуга років у календарному обчисленні - це період служби, який складається з відповідної кількості календарних років, де рік - це період протягом 12 місяців з будь-якої дати календаря (365 днів). Додаткове включення до календарної вислуги років пільгового обчислення окремих періодів служби повністю змінить поняття вислуги років у календарному обчисленні, це призведе до проблем та їх поглиблення і в інших сферах соціального захисту, оскільки з поняттям календарної вислуги років пов`язані не тільки питання призначення пенсій, а й надання інших соціальних гарантій, зокрема надання статусу ветерана органів внутрішніх справ та поліції, виплати одноразової допомоги при звільненні зі служби, обчислення грошового забезпечення особам, які перебувають на службі тощо. ОСОБА_1 не має права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених Законом, тому для оформлення подання про призначення пенсії за вислугу років та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області законодавчі підстави у Міністерства внутрішніх справ України відсутні.

Не погодившись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Судом встановлено, що позивач звільнений з листопада 2015 року зі служби відповідно до наказу Головного управління МВС України в Запорізькій області від 05.11.2015 №436.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону №2262-XII визначено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

За приписами статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

З аналізу наведених норм вбачається, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію, а з спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Така можливість передбачена Постановою №393.

Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи еквівалентно, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Подібний висновок, про застосування постанови №393 при обчисленні пільгового стажу для призначення пенсії за вислугу років поліцейським, викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а та у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а.

Так, Верховний Суд дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Також, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що є необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того колегія суддів Верховного Суду у справі № 480/4241/18 наголосила на необхідності врахування приписів підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393".

Колегія суддів звертає увагу, що вислуга років позивача, з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 22 років, що відповідає п. "а" статті 12 Закону № 2262.

Судовим розглядом встановлено, що у позивача станом на 06.11.2015 були наявні 19 років 04 місяці 26 днів вислуги у календарному обчисленні та у пільговому обчисленні - 24 роки 08 місяців 01 день.

Так, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а, колегія суддів зазначає, що наявної у позивача вислуги років достатньо для обов`язку відповідача направити документи до ГУ ПФУ в Запорізькій області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ч. 1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ.

Орган, що направляє документи для призначення пенсії відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, мотивуючи відмову відсутністю у позивача необхідної вислуги років у календарному обчисленні, при цьому відповідач зобов`язаний обрахувати вислугу позивача у пільговому обчисленні.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеному в постанові від 09.06.2022 по справі №120/3521/20-а адміністративне провадження № К/9901/18936/21. Так, предметом розгляду зазначеної справи було безпідставне неврахування територіальним органом Пенсійного фонду при обрахунку вислуги років виключно в календарному обчислені.

Колегія суддів зазначає, що неправомірне застосування відповідачем наведених положень законодавства призвело до порушення права позивача на призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ефективним способом поновлення порушених прав позивача у спірних відносинах є визнання протиправними дії Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та зобов`язання Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04,1992 №2262-Х11 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині недотримання строків звернення до суду позивачем, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання щодо строку звернення позивачки до суду, колегія суддів приходить висновку, що позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України №3-1 від 30.01.2007 року. Відповідь відповідачем про відмову в задоволенні заяви надана листом від 15.01.2023 № 1795/49-2023, та отримана позивачем 20.01.2023 Отже, про порушення свого права позивач довідався лише отримавши таку відповідь.

Оскільки позивач, згідно з штемпелем вхідної кореспонденції канцелярії Запорізького окружного адміністративного суду, звернувся до суду 06.03.2023, колегія суддів приходить висновку, що позивач звернувся з цим позовом в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, який обчислюється з 20.01.2023.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено правомірність його бездіяльності, яка є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2023 в адміністративній справі №280/1412/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров