Справа № 120/8008/22
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №120/8008/22

адміністративне провадження № К/990/14160/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №120/8008/22

за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року (суд у складі головуючого судді Яремчук К.О.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Полотнянка Ю.П., суддів: Смілянця Е.С., Драчук Т.О.) в адміністративній справі №120/8008/22

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати незаконними та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , що оформлене протоколом №34 від 15 січня 2021 року, в частині виключення його з обліку осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 січня 2021 року №9 в частині виключення позивача з обліку осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов;

- зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилого приміщення для постійного проживання з дати первинного включення до обліку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виключення з квартирного обліку на підставі пункту 18 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380, можливе лише після направлення такої особи на військовий облік у військовий комісаріат іншого населеного пункту іншого гарнізону. Проте, переїзду позивача до іншого населеного пункту не відбулось, зареєстроване місце постійного проживання не змінювалось, що виключає можливість виключення ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року, яку залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року, заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишено без задоволення. Позовну заяву ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала, на підставі частини другої статті 123 КАС України.

Ухвалюючи оскаржувані рішення суди виходили з того, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права з пропуском місячного строку звернення, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

При постановлені оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій керувалися правовими висновками Верховного Суду, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №712/5476/19 та від 08 червня 2022 року у справі №362/643/21.

В оскаржуваних рішеннях суди зазначили, що з прийняттям постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №712/5476/19 відбулося чітке визначення юрисдикційної приналежності спорів, які стосуються реалізації військовослужбовцями соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями (такі спори підсудні адміністративним судам), а тому звернення позивача до Вінницького міського суду Вінницької області як до неналежного суду обумовлено помилковим визначенням такого суду, що не пов`язано із зміною сталої судової практики, такі обставини не можуть бути розцінені як поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права протягом установленого законом строку, позивачем не наведено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

3. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року в адміністративній справі №120/8008/22, ухвалити нове рішення, яким справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касатор зазначає, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин, оскільки у грудні 2021 року звернувся із позовом до відповідача до Вінницького міського суду Вінницької області у порядку цивільного судочинства. З грудня 2021 року по серпень 2022 року справа перебувала у провадженні вказаного суду.

При зверненні до суду у порядку цивільного судочинства керувався правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 вересня 2019 року по справі №826/17556/16 та мав обгрунтовані підстави вважати, що даний спір розглядається в порядку цивільного судочинства.

Про зміну юрисдикції у даній категорії справ у вересні 2020 року не був обізнаний, а тому подання позову в порядку іншого судочинства, ніж те, в якому розглядається справа вважає поважною причиною для поновлення строку звернення до суду.

Скаржник вказує, що надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, скаржник, як на підставу для поновлення процесуального строку посилається на введення воєнного стану в Україні.

4. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 квітня 2023 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Рибачука А.І., Бучик А.Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року в адміністративній справі №120/8008/22.

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, у якому просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

5. Верховний суд ухвалою від 18 жовтня 2023 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 19 жовтня 2023 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16 листопада 2012 року №230 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 16 листопада 2012 року та направлено для зарахування на військовий облік до Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату м. Вінниці. У цьому наказі зазначено, що постійним житлом ОСОБА_1 не забезпечувався, проте перебуває на квартирному обліку.

На засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , що відбулося 15 січня 2021 року, вирішили за результатами інвентаризації облікових справ військовослужбовців та звільнених у запас, облікові житлові справи яких не переглянуто та не оновлено, виключити з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, зокрема й ОСОБА_1

15 січня 2021 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №9 позивача виключено з обліку осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

Не погодившись із такими рішеннями, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

8. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги та висновкам судів попередніх інстанцій стосовно дотримання позивачем строків звернення до суду, встановлених статтею 122 КАС України, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Проте, процесуальним законом передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), частиною першою якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

9. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина перша статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу реалізації військовослужбовцями соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями, тому строк звернення до адміністративного суду з даним позовом становить шість місяців, який слід обчислювати з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів.

10. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частин другої-третьої статті 123 КАС України якщо вказані особою підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З наведеного слідує, що застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду передує оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого строку.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року по справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з підготовкою до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

11. Як встановлено вище, предметом оскарження визначено рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №34 від 15 січня 2021 року та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №9, що також датований 15 січня 2021 року.

Під час розгляду справи суди встановили, що разом із позовною заявою позивач подав копію листа квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці від 19 березня 2021 року щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 05 березня 2021 року про перебування його на квартирному обліку. Вказаним листом роз`яснено позивачу про те, що житлова комісія вправі приймати рішення щодо зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

12. Таким чином, звернення позивача до квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці та відповідь на таке звернення підтверджують те, що ОСОБА_1 ще у лютому - березні 2021 року було відомо про рішення щодо виключення його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а саме про сформований протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №34 від 15 січня 2021 року та виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15 січня 2021 року.

23 квітня 2021 року ОСОБА_1 підготовлено рапорт про поновлення на квартирному обліку, який скеровано командиру військової частини НОМЕР_1 .

У цьому рапорті йдеться про те, що під час оновлення щорічних документів в житлову справу 22 лютого 2021 року посадові особи житлової комісії повідомили ОСОБА_1 про прийняті 15 січня 2021 року рішення щодо виключення його з квартирного обліку.

До вказаного рапорта позивач долучив копію протоколу житлової комісії військової частини №34 від 15 січня 2021 року, що свідчить про те, що такий протокол був в наявності у позивача та йому було відомо про його зміст.

Листом військової частини НОМЕР_1 від 05 липня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про розгляд його заяви на засіданні житлової комісії 25 травня 2021 року та відмову в поновленні його на обліку.

Тобто, про порушення прав та інтересів позивача оскарженими рішеннями йому було відомо ще у лютому - березні 2021 року.

13. ОСОБА_1 вважає підставою для поновлення строку звернення до суду його звернення в грудні 2021 року з цивільним позовом щодо оскарження рішень про виключення його з квартирного обліку до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою від 02 серпня 2022 року провадження у цивільній справі закрито та роз`яснено позивачу, що розгляд такої справи належить до юрисдикції адміністративного суду.

Слід зазначити, що з прийняттям постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року по справі №712/5476/19 відбулося чітке визначення юрисдикційної приналежності спорів, які стосуються реалізації військовослужбовцями соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями (такі спори підсудні адміністративним судам).

Колегія суддів КАС ВС погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що звернення позивача до Вінницького міського суду Вінницької області як до неналежного суду обумовлено помилковим визначенням такого суду, що не пов`язано зі зміною сталої судової практики. На момент подання цивільного позову Великою Палатою було чітко визначено юрисдикцію таких спорів, а тому такі твердження позивача не можуть бути розцінені як поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, обставин, які б унеможливлювали звернення позивача до суду із позовом у період з лютого-березня 2021 року по грудень 2021 року (час подання цивільного позову до Вінницького міського суду Вінницької області) позивачем не наведено.

14. Колегія суддів КАС ВС вважає за необхідне зазначити, що лист військової частини НОМЕР_1 від 05 липня 2021 року чи дії щодо відмови у поновленні позивача на обліку, не є предметом розгляду даної справи. Тому твердження позивача, що перебіг строку звернення до суду рахується з дати отримання вказаного листа є безпідставними, оскільки правовідносини щодо поновлення на квартирному обліку та щодо виключення з такого обліку не є тотожними.

Таким чином, колегія суддів КАС ВС вважає вірним висновок судів попередніх інстанцій, що позивачем пропущено строк звернення до суду, адже у період з лютого - березня 2021 року по грудень 2021 року він не звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів, а подані заяви про поновлення строку звернення до суду не містять обґрунтувань неможливості звернення позивача до суду у такий строк.

15. До Вінницького окружного адміністративного суду позивач звернувся 03 жовтня 2022 року.

ОСОБА_1 , посилаючись на запровадження в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану як причину пропуску строку звернення до суду зазначив, що 24 лютого 2022 року призваний по мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» до військової частини НОМЕР_2 . У період з 23 серпня 2022 року по 06 вересня 2022 року перебував на лікуванні у госпіталі.

16. Колегія суддів КАС ВС відхиляє доводи позивача про запровадження воєнного стану як причину пропуску строку звернення до суду, оскільки оскаржувані ним рішення видані 15 січня 2021 року, а воєнний стан в Україні запроваджено з 24 лютого 2022 року (більш ніж через рік), тобто у даному випадку строк звернення до суду позивач пропустив ще до запровадження воєнного стану.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів КАС ВС констатує, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку стосовно пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду. Проте помилково вважали, що до спірних правовідносин застосовується місячний строк звернення, оскільки, як зазначено вище, спір у даному випадку виник щодо реалізації військовослужбовцем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями.

17. Таким чином, судами прийнято правильне по суті рішення, однак з помилкових мотивів, що відповідно до статті 351 КАС України є підставою для зміни мотивувальної частини рішення суду попередньої інстанції.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

18. За таких обставин, колегія суддів КАС ВС дійшла до висновку, що касаційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а судові рішення змінити, виклавши мотивувальну частини у редакції цієї постанови. В іншій частині рішення залишити без змін.

З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року в адміністративній справі №120/8008/22 змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Стрелець Т.Г.

Судді Бучик А.Ю.

Рибачук А.І.