Справа № 538/1687/23
Суддя: Цімбота Л. Г.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/1687/23
Провадження № 2-а/538/19/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Цімботи Л.Г.,

з участю секретаря Дробот О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області, відділення поліції № 2 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, інспектора відділення поліції № 2 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області Запорожця Максима Юрійовича про скасування постанови серія ЕАТ № 7580618 від 22.08.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що постановою інспектора ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Запорожця М.Ю. від 22.08.2023 р. серії ЕАТ №7580618 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п.2.1 а, 2.3 г ПДР, а саме за те, що 22.08.2023 р. о 18 год 21 хв в с. Сенча Миргородського району по вул. Перемоги, 37 він керував мопедом Вайпер, котрий незареєстрований, та не мав при собі посвідчення водія.

Постанову вважає незаконною, оскільки він не був водієм у вказаній постанові час та дату, а перебував за вказаною адресою поблизу магазину в с. Сенча. Повз магазин рухався невідомий мопедист на мопеді Вайпер разом з невідомим йому пасажиром. Цього мопедиста обігнав легковий автомобіль білого кольору, який намагався його зупинити. Після зупинки з автомобіля вийшли троє чоловіків у військовій формі, а мопедист з пасажиром зупинившись, кинули мопед і втекли. Він же втрутився в ситуацію, став сперечатися з військовими, захищаючи тих чоловіків. Натомість військові викликали поліцію, і так на нього було складено зазначену постанову. Просив постанову від 22.08.2023 р. серії ЕАТ №7580618, винесену інспектором відділення поліції № 2 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області Запорожця Максима Юрійовича про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу - скасувати.

ГУНП в Полтавській області, відділення поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відзиви на позов не подавали.

Інспектор ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в судовому засіданні 07.09.2023 р. заявив клопотання про допит як свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , явку яких зобов`язався забезпечити в судове засідання, та клопотання про відкладення судового засідання та з метою надання йому можливості долучити диск з відеозаписом та подав до суду відзив на позов через канцелярію суду, проте доказів на підтвердження своїх заперечень та доказів направлення відзиву позивачу не подав.

В судове засідання 02.10.2023 р. інспектор Запорожець М.Ю. не з`явився, в телефонному режимі повідомив про неможливість явки через зайнятість на роботі, явку свідків не забезпечив, диск з відеозаписом не подав.

В судовому засіданні 02.10.2023р. позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив обставини, викладені в позові. Зокрема пояснив, що 22 серпня 2023 р. близько 12-30 його підвіз знайомий ( ОСОБА_4 ) до магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сенча. Він там чекав свого колегу - Колю, але так з ним і не зустрівся. Бачив як їхали двоє осіб на мопеді, він в цей час сидів біля магазину. Цих хлопців на мопеді підрізали військові на автомобілі Ауді білого кольору. Ті хлопці втекли, а він зробив зауваження військовим, які повиривали провода в мопеді, виник конфлікт, тому і були ними викликані працівники поліції. Військові, хоча не ті що були в автомобілі, а інші вказали, що нібито він був на мопеді. Тому працівники поліції його затримали, доставили у лікарню, відділок, при цьому був присутній адвокат, винесли постанову, що оскаржується, і склали відносно нього протокол за ст.ст. 173, 185, ще і за ст. 130 КУпАП, проте справа була закрита 18.09.2023 р. Тих двоє хлопців (які йому не були відомі) , які втекли, він бачив на наступний день на тому самому мопеді, хотів, що вони були свідками в суді, проте поговорити з ними не зміг. Зазначив, щоб працівники поліції за такі дії понесли відповідальність. На запитання суду пояснив, що отримував посвідчення водія в 2005 р. з категоріями А, В, С.

Судове засідання 2 жовтня 2023 р. було відкладено, зокрема, і за клопотанням позивача, для забезпечення явки свідка ОСОБА_5 .

В судове засідання 23 жовтня 2023 р. відповідачі, зокрема і інспектор Запорожець Ю., в черговий раз не з`явилися, судом був допитаний ОСОБА_5 , пояснення якого суд не може взяти до уваги як пояснення свідка, оскільки ним не було повідомлено жодної обставини, яка б стосувалася притягнення позивача до адміністративної відповідальності .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Запорожця М.Ю. від 22.08.2023 р. серії ЕАТ №7580618 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5, 6 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п.2.1 а, 2.3 г, 2.9 в ПДР, а саме за те, що 22.08.2023 р. о 18 год 21 хв в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 керував мопедом Вайпер, котрий незареєстрований, та не мав при собі мотошолома та посвідчення водія та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850гривень.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення. Зазначені твердження позивача відповідачами в установленому порядку не спростовані.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідачів, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було покладено доведений на їх думку факт, що позивач порушив вимоги п.2.1 а, 2.3 г, 2.9 в ПДР України.

В Правилах дорожнього руху України, зокрема в пункті 2.4 ПДРУкраїни зазначено, що водій зобов`язаний пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п 2.3. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до п 2.9. ПДР водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, ... а також без номерного знака ... .

В п. 1.10 ПДР України визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом...

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, а ч. 6 цієї статті за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, .... або не пред`явила електронне посвідчення водія ..., а також інших документів, передбачених законодавством.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення ЕАТ № 7580618 від 22.08.2023 року хоча і є посилання на докази, на підставі який прийнято рішення посадовою особою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , як на водія, за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, зазначено про те, що «до постанови додаються відео з нагрудної бодікамери», проте до суду таких доказів відповідачем надано не було, як не було і забезпечено явку свідків заявлених стороною відповідача.

Таким чином за відсутності об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини особи трактуються на користь особи, що притягується до адмініатритвної відповідальності, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач однозначно вчинив правопорушення, передбачені ч.5, 6 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За викладеного суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування останньої та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо особи позивача.

Враховуючи, що відповідачами не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7580618 від 22.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5, 6 ст.121, ч. 1 ст. 126, 36 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 850 гривень, а провадження по справі закрити.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 73-76, 77, 79, 229, 243, 244, 245, 246, 257, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області, відділення поліції № 2 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, інспектора відділення поліції № 2 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області Запорожця Максима Юрійовича про скасування постанови серія ЕАТ № 7580618 від 22.08.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7580618 від 22.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5, 6 ст.121, ч. 1 ст. 126, 36 Кодексу України про адміністративне правопорушення та стягнення штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно -телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота