Справа № 340/2097/23
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 340/2097/23
Суддя І інстанції - Черниш О.А.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року про повернення позовної заяви у справі №340/2097/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що полягає у відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №27 від 10.04.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.01.2014 року з урахуванням положень пп. 3, 4.3. Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року "Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії за віком на пільгових умовах з 14.01.2014 року по дату набрання рішення законної сили.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року позивачу продовжено процесуальний строк, наданий позивачу для усунення недоліків позовної заяви, на 10 днів від дня отримання цієї ухвали та запропоновано позивачу у цей строк подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом та докази поважності причин пропуску цього строку.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, оскільки право оскаржити до суду бездіяльність відповідача щодо неприйняття у 10-денний строк рішення за заявою ОСОБА_1 №236 від 14.01.2014 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах виникло у нього у квітні 2018 року, однак з цим позовом позивач звернувся до суду 19.04.2023 року. Також, суд першої інстанції зауважив, що отримання відповіді ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 27.03.2023 року на адвокатський запит представника позивача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач та його представник не довели існування об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами/труднощами для своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений законом строк та у зв`язку з якими він зволікав з поданням цього позову аж до квітня 2023 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржив її до апеляційного суду. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що за установленою правовою позицією Верховного Суду не отримані суми пенсії з вини органу, що призначає і виплачує пенсію виплачуються за минулий рік без обмеження будь-яким строком і на такі відносини не поширюються вимоги ст. 122 КАС України. Також, позивач зазначає про те, що спірні відносини є триваючими.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 122 КАС України, визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа:

1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення.

Йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, просить суд визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області, що полягає у відмові йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Також просить суд визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №27 від 10.04.2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Як похідні від цих вимог позивач заявив позовні вимоги, у яких просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області розглянути його заяву від 14.01.2014 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (у клопотанні про поновлення строку звернення до суду від 16.05.2023 року представник позивача зазначає про заяву від 21.01.2014 року), а також здійснити перерахунок та виплатити йому недоплачену суму пенсії за віком на пільгових умовах з 14.01.2014 року (у клопотанні про поновлення строку звернення до суду від 16.05.2023 року - з 21.01.2014 року).

Тобто, фактично позивач зазначає про порушення відповідачем його прав на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що мало місце з січня 2014 року за наслідком розгляду його заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах №236 від 14.01.2014 року.

Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку №22-1 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 1.6 Порядку №22-1 визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно з пунктом 1.7 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

За бажанням особи, якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до пункту 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, після подання позивачем, як він зазначає заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах №236 від 14.01.2014 року, відповідач зобов`язаний був не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення пенсії розглянути подані документи та прийняти відповідне рішення.

Отже, про порушення відповідачем права позивача за наслідком розгляду поданої ним заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах №236 від 14.01.2014 року позивач повинен був дізнатися після спливу десятиденного строку встановленого законом для прийняття рішення пенсійним органом щодо наслідків розгляду поданої позивачем заяви.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, представника позивача було повідомлено про те, що ОСОБА_1 на стаціонарному прийомі у сервісному центрі повідомлено про прийняте відповідачем 10.04.2018 року рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах по списку №2 через відсутність загального страхового стажу необхідного для призначення пенсії (а.с.41).

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що пенсійні виплати це періодичні виплати, що отримуються особою щомісячно, тобто позивач після неотримання у квітні 2018 року пенсійних виплат за призначенням яких він звертався до пенсійного органу, повинен був дізнатися про порушене право.

Викладені обставини свідчать про те, що позивач у квітні 2018 року дізнався про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, та як наслідок з цього часу для нього почав відлік шестимісячного строку для звернення до суду у разі його незгоди з прийнятим відповідачем рішенням.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 24.02.2021 року у справі №800/30/17 (99901/328/18) зауважила, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зважаючи на те, що законом встановлено шестимісячний строк звернення до суду з оскарженні рішення пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії, і у позивача такий строк почав свій відлік з квітня 2018 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивач починаючи з квітня 2018 року повинен був вчиняти активні дії з метою дізнатися про результати розгляду його заяви.

Приймаючи рішення про застосування наслідків пропуску строку звернення до суду, суд повинен встановлювати обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та «добросовісність» заявника.

Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне ігнорування особою, яка звертається до суду правил щодо строків такого звернення в т.ч. і звернення із значним пропуском строку, звернення до суду з пропуском строку з метою отримання «незаконної вигоди», уникнення відповідальності, тощо.

При цьому, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» вбачається, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Правила строку звернення до суду закріплені в нормах КАС України і є свого роду «фільтром», який сприяє формуванню законного і справедливого правосуддя, унеможливлюючи зловживання правом на звернення та стабілізуючи суспільні відносини. Однак неправильно застосовувати його, як перешкоду в зверненні до суду для захисту порушених прав та інтересів особи, не дозволяється.

Зважаючи на те, що позивачем не надано до суду доказів вжиття ним будь-яких активних дій для з`ясування результату розгляду його заяви №236 від 14.01.2014 року чи отримання рішення відповідача за наслідком розгляду заяви про призначення пенсії на пільгових умовах по списку №2, у період після закінчення встановленого законом десятиденного строку для розгляду заяви про призначення пенсії та до 20.03.2023 року (направлення адвокатського запиту відповідачу), суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність в діях позивача «добросовісність» з дотримання строку звернення до суду.

При цьому, суд зауважує і на тому, інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Через небажання позивача дізнаватися про стан розгляду його заяви, спірні відносини, а саме ті відносини, на які вплинуло рішення щодо відмови у призначенні пенсії стали стабільними як для учасників цієї справи так і для інших осіб.

Право на судовий захист не є абсолютним. Для звернення до суду повинен дотримуватись певний порядок. Якщо особа цього порядку не дотримується, зокрема щодо строку звернення до суду, то не можна вести мову про порушення права на судовий захист.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду з позовом у встановлений законом строк.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи позивача про те, що спірні відносини є триваючими, оскільки спірні відносини вирішені рішенням відповідача прийнятим за результатом розгляду заяви про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, та як наслідок такі відносини обмежуються визначеною датою, а саме датою рішення яким їх вирішено.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними і посилання позивача на практику Верховного Суду згідно з якою не отримані суми пенсії з вини органу, що призначає і виплачує пенсію виплачуються за минулий рік без обмеження будь-яким строком і на такі відносини не поширюються вимоги ст. 122 КАС України, оскільки у спірних відносинах позивачу пенсія взагалі не призначалася, а тому у відповідача не виникло і підстав для її виплати.

Між тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з цим позовом не позбавляє позивача права звернутися до відповідного відділення пенсійного фонду з новою заявою та доданими до неї документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.В. Сафронова