Справа № 640/17094/19
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №640/17094/19

адміністративне провадження № К/9901/39495/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року у складі судді Шевченко Н.М. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Мєзєнцева Є.І. (головуючий), суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В. у справі за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - Управління ДАБІ у Миколаївській області) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, про скасування рішень, припису, зобов`язання вчинити дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій, встановлені судами попередніх інстанцій обставини:

1. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач 1), Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - відповідач 2) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департаменту містобудування та архітектури Миколаївської міської ради (далі - третя особа) у якому просило:

скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.07.2019 №19 щодо анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва»;

скасувати рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №98-с від 24.05.2019 щодо скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва»;

скасувати рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 01-з від 09.01.2019 щодо зупинення дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва»;

скасувати припис № 1 від 09.01.2019 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, виданого головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Новіковою Вікторією Василівною;

відновити містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва» від 03.05.2017 № 36/17-1710 прийняті Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, розташованого за адресою: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20;

відновити дозвіл на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва», виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та внесення дозволу до реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

1.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про порушення процедури проведення позапланової перевірки, позаяк вона проведена з порушенням норм Порядку здійснення архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.08.2015 № 698, внаслідок чого відповідач протиправно зупинив будівництво причалу, що своєю чергою призводить до невиконання плану розвитку Порту Миколаїв.

2. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 24.05.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021, позов задовольнив частково.

Скасував рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.07.2019 №19 щодо анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва».

Скасував рішення Управління ДАБІ у Миколаївській області №98-с від 24.05.2019 щодо скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва».

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

2.1 Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що під час здійснення Управлінням ДАБІ у Миколаївській області заходів нагляду та у подальшому ДАБІ України при прийнятті оскаржуваних рішень про скасування МУО та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідачем не враховано приписів законодавства щодо можливості видачі містобудівних умов та обмежень на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності без документів, що засвідчують право власності чи користування земельною ділянкою та обставини щодо стану оформлення прав на земельну ділянку задіяну у будівництві.

Крім того, суди в частині задоволення позовних вимог виходили із того, що під час здійснення відповідачем заходів нагляду не враховано положення чинного законодавства, не взято до уваги обставин щодо стану оформлення прав на земельну ділянку, внесення показників до містобудівних умов та обмежень, а отже рішення Управління ДАБІ у Миколаївській області №98-с від 24.05.2019 щодо скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва "Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва" є протиправним та підлягає скасуванню.

2.2 Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині скасування припису від 09.01.2019 та рішення про зупинення дії містобудівних умов та обмежень від 09.01.2019 № 01-з суди попередніх інстанцій вказали, що такі вимоги є передчасними з урахуванням висновків суду про можливість усунути виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

2.3. Щодо позовних вимог в частині поновлення містобудівних умов та обмежень та дозволу на виконання будівельних робіт суди попередніх інстанцій зазначили, що дозвіл може бути анульовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю з підстав, визначених законом, шляхом видачі відповідного розпорядчого акта, а відповідний запис про анулювання дозволу до реєстру вносить Держархбудінспекція. Чинним законодавством не передбачена процедура у вигляді поновлення реєстрації дозволу на виконання будівельних робіт чи містобудівних умов та обмежень.

3. Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій встановили, що:

3.1. 01.06.2018 Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" отримало дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції України на виконання будівельних робіт №ІУ 86 на об`єкт будівництва "Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва" за кодом об`єкта 2151.1.

3.2. Згідно з даними договору, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГідроБуд Україна" №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, це товариство визначено підрядником з виконання робіт з будівництва об`єкту "Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва".

3.3. З 17.12.2018 по 09.01.2019, Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Миколаївській області Новіковою В.В. проведено позапланову перевірку на об`єкті нагляду - Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, розташованого за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 09.01.2019.

3.4. В акті зазначено, що Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва "Будівництво причалу № 8 у Миколаївському порту по вул. Заводській. 23" від 03.05.2017 № 36/17-1710 (далі - МУО 36/17-1710). Зазначені містобудівні умови підписані заступником начальника Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради Нефьодовим O.A.

Під час перевірки надано постанову Кабінету Міністрів України від 22.10.2008 № 934 "Про межі акваторії морського порту Миколаїв", паспорт акваторії порту 2016 року, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.12.2016 №НВ-016, містобудівний розрахунок на будівництво причалу № 8 в Миколаївському морському порту (інженер-проектувальник ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат серія АР №006402), Ситуаційний план в М 1:10000, викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Містобудівним розрахунком передбачено будівництво причалу довжиною 220 м. побутові приміщення, ТП.

У ході перевірки наданих МУО № 36/17-1710 та матеріалів, на підставі яких вони надані, виявлені відомості про ознаки вчинення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: пакет документів, наданих замовником, не містить засвідченої в установленому порядку копії документів про право власності (користування) земельною ділянкою, що є порушенням вимог статті 29 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038-VI) та пункту 2.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 109 (чинного на час надання МУО №36/17-1710); в пункті 1, 2, 6 розділу «Містобудівні умови та обмеження № 36/17-1710» не визначено конкретних показників, що є порушенням вимог пункту 8 частини першої статті 1 Закону №3038-VI.

3.5. Управлінням ДАБІ у Миколаївській області видано припис від 09.01.2019 №1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

3.6. На підставі вказаного припису Управлінням ДАБІ в Миколаївській області прийнято рішення від 09.01.2019 №01-з про зупинення дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об`єкті будівництва "Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23" від 03.05.2017 №36/17/1710, із зазначенням порушень: пакет документів, наданих замовником, не містить засвідченої в установленому порядку копії документа про право власності (користування) земельною ділянкою; в п. 1, 2, 6 розділу Містобудівні умови та обмеження не визначено конкретних показників.

3.7. У подальшому, 24.05.2019, Управлінням ДАБІ в Миколаївській області прийнято рішення №98-с про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва "Будівництво причалу №8 у Миколаївському порту по вул. Заводській, 23" від 03.05.2017 № 36/17/1710.

3.8. Листом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління ДАБІ України у Миколаївській області №40-301-10/5567-19 від 29.07.2019 повідомлено про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86 на об`єкт будівництва "Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва", на підставі рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.07.2019 № 19.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги, заперечень (відзиву) на касаційну скаргу:

4. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2021 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відновити реєстрацію дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №IV 86 і ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Також просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021.

4.1. Мотивами в обґрунтування доводів касаційної скарги вказано, що суди попередніх інстанцій не правильно застосували до спірних відносин норми Закону №3038-VI, Порядку виконання будівельних робіт, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 ( далі - Порядок №466). На переконання позивача належним способом захисту його порушеного права поряд із скасуванням рішення відповідача 1 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86 на об`єкт будівництва "Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва" має бути відновлення відомостей щодо такого дозволу у відповідному єдиному державному реєстрі. Вказує, що в цій частині оскаржені судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені без врахування висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 10.07.2018 (справа №813/213/16) з подібними правовідносинами.

5. Учасники справи відзив на касаційну скаргу не подали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

6. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7. З огляду на вказані норми КАС України суд касаційної інстанції здійснює перегляд в касаційному порядку рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2021 і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про відновлення дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва», виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та внесення дозволу до реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

8. Норми матеріального права під час перевірки судом касаційної інстанції правильності їх застосування судами попередніх інстанцій застосовуються у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних відносин.

9. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. Правове регулювання правовідносин, щодо яких виник спір, унормовувались Законом №3038-VI, Порядком ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 №92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.07.2011 за №885/19623 (зі змінами) (далі - Порядок №92), Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 (далі - Положення №294).

11. Частиною першою статті 6 Закону №3038-VI встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

12. За приписами частини третьої статті 6 Закону № 3038-VI до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

13. Відповідно до частини першої статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

14. Згідно з положеннями частини першої статті 41-1 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Частиною другою цієї статті визначено, що державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

15. Згідно з частинами першою та другою статті 37 Закону № 3038-VI повідомленням про початок виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

16. Відповідно до частини шостої статті 37 Закону № 3038-VI дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт; 2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю; 4) скасування містобудівних умов та обмежень; 5) систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю.

17. Отже у правовідносинах, щодо яких виник спір, Відповідач 1 є органом державного архітектурно-будівельного контролю і нагляду.

18. Пунктом 1 Положення № 294 визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Серед основних завдань Державної архітектурно-будівельної інспекції України є виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках (пункт 3 Положення № 294).

19. Згідно з пунктом 4 Положення № 294 на Держархбудінспекцію покладено, зокрема, завдання щодо ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Водночас, пунктом 7 Положення №294 передбачено, що Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

20. Частиною третьою статті 34 Закону №3038-VI встановлено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

21. На виконання цієї норми права прийнято Порядок № 92, яким визначено механізм ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр), як єдиної комп`ютерної бази даних.

22. Пунктом 3 Порядку № 92 визначено, що ведення, адміністрування, функціонування і супроводження програмного забезпечення реєстру, збереження та захист бази даних реєстру, забезпечення доступу до нього органів державного архітектурно-будівельного контролю здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

23. Згідно з вимогами пункту 4 цього Порядку подання даних для внесення їх Держархбудінспекцією до реєстру здійснюється відповідальними посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю, які пройшли підготовку до роботи з реєстром (далі - посадові особи).

Підставами для внесення Держархбудінспекцією поданих органом державного архітектурно-будівельного контролю даних до реєстру є отримання цим органом: повідомлення; повідомлення про зміну даних у цьому повідомленні; декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація); повідомлення про зміну даних у зареєстрованих деклараціях, внесення змін до них у зв`язку з виявленими технічними помилками; скасування реєстрації повідомлення або декларації; прийняття рішення про видачу або анулювання дозволу, видачу сертифіката, повернення декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків; прийняття рішення про відмову у видачі дозволів чи сертифікатів (пункт 8 Порядку № 92).

24. Зважаючи на наведені норми законодавства, суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого належало внесення записів до реєстру про документи, що дають право на виконання будівельних робіт, була Держархбудінспекція.

25. За пунктом 2 Порядку №92 Реєстр ведеться з метою забезпечення, зокрема, обліку дозволів на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл), відмов у їх видачі та анульованих дозволів, а також відкритості, доступності інформації щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

26. Крім того, пунктами 15 та 16 Порядку №92 було встановлено, що у разі прийняття наказу органом державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації повідомлень чи декларацій, анулювання дозволу, набрання рішенням суду законної сили про скасування документа декларативного або дозвільного характеру посадові особи вносять відомості до реєстру про їх скасування або анулювання.

Уповноважені особи на підставі запитів органів державної влади, місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб надають інформаційні довідки щодо наявності (відсутності) відповідних даних у реєстрі.

27. Відповідно, внесення відомостей про анулювання дозволу до реєстру впливає на права позивача з огляду на його діяльність із здійснення будівництва об`єкта, щодо якого видавався та згодом був анульований дозвіл, оскільки дані реєстру є офіційними і доступними необмеженому колу осіб за запитом. У разі ж визнання судом протиправним та скасування рішення органу архітектурно-будівельного контролю про анулювання дозволу відомості про це відповідачем 1 до реєстру не вносились і за офіційними даними реєстру дозвіл обліковувався як анульований.

28. Суди попередніх інстанцій відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача 1 відновити відомості щодо дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва», виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та внести відомості щодо дозволу до реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України мотивували тим, що чинним законодавством не була передбачена процедура у вигляді поновлення реєстрації дозволу на виконання будівельних робіт.

29. Мотиви такої відмови, на переконання колегії суддів касаційного суду, суперечить приписам частини четвертої статті 6 КАС України про заборону відмови у вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

30. Крім того, за нормами частин першої та другої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

31. Водночас, повноваження відповідача 1, які ним реалізовані та можуть бути реалізовані у правовідносинах, щодо яких виник спір, мають відповідати як принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України) так і принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).

32. Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

33. Тому колегією суддів касаційного суду враховуються приписи частини другої статті 6 КАС України про те, що Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та констатується, що в пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) Європейський суд з прав людини (далі також ЄСПЛ), аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява №33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява №48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), №21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункт 51).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

34. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява №36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, пункт 67). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункту 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 53 та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), пункт 38).

35. У світлі обставин, встановлених у справі, що розглядається, та з урахуванням наведених положень законодавства, колегія суддів уважає, що хоча підстави та процедура відновлення дії дозволу на виконання будівельних робіт після визнання протиправним і скасування судом рішення суб`єкта нагляду про його анулювання, не були прописані у нормативно-правових актах, суди попередніх інстанцій повинні були виходити з положень частини 2 статті 5 КАС України про захист порушених прав позивача в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, проте всупереч вказаним нормам КАС України цього не зробили.

36. Щодо можливості обрання саме такого, як пропонував позивач, способу захисту його порушеного права існує судова практика Верховного Суду. Зокрема у постанові від 10.07.2018 (справа №813/213/16) колегія суддів Верховного Суду зобов`язала орган державного архітектурно-будівельного контролю відновити скасований ним раніше запис у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Крім того, на час перегляду судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції був актуальним висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.08.2021 (справа №640/20369/18) з подібними правовідносинами, згідно якого позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача вчинити дії щодо поновлення реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт підлягають задоволенню як похідні від вимоги про визнання протиправним і скасування наказу «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації", у той час як суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування наведених декларацій.

37. Отже, суди попередніх інстанцій не застосували до правовідносин, які виникли в цій справі, норми статті 8 Конституції України, а також порушили норми частини другої статті 5 КАС України.

38. За таких обставин рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2021 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021, з огляду на приписи статті 351 КАС України, підлягають скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про відновлення дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва», виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та внесення дозволу до реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

39. При цьому судом касаційної інстанції в цій частині ухвалюється нове судове рішення про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України відновити у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відомості щодо дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва», виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, який скасований рішенням від 26.07.2019 №19.

Керуючись статтями 327, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року по справі №640/17094/19 в частині відмови у задоволенні позову про відновлення дозволу на виконання будівельних робіт від 1 червня 2018 року №ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва», виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та внесення дозволу до реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України відновити у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відомості щодо дозволу на виконання будівельних робіт від 1 червня 2018 року №ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництво причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва», виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, який скасований рішенням від 26 липня 2019 року №19.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя В. М. Шарапа

Судді: А. А. Єзеров

С. М. Чиркін