Справа № 520/301/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 р. Справа № 520/301/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.06.23 по справі № 520/301/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить суд:

- скасувати рішення від 19.07.2022 №6171-8911/С-03/8-2000/22 та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу періоду роботи з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоду роботи з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу, перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум, починаючи з 19.12.2006 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач листом від 19.07.2022 №6171-8911/С-03/8-2000/22 відмовив йому в зарахуванні до пільгового стажу з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу період роботи в районах Крайньої Півночі з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 25.05.1993. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у формі листа від 19.07.2022 №6171-8911/С-03/8-2000/22 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу періоду роботи з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу, перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум, починаючи з 20.06.2022 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 13.04.2021 та 23.12.2021 позивач звернувся з заявами про перерахунок пенсії щодо пільгового обчислення страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі згідно довідок № 2123 від 16.08.2021 та № 01/1/1/848; № 01/1/1/849; № 01/1/1/850 від 08.07.2021.

Рішенням №78 від 15.04.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та рішенням №116 від 23.12.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу відмовлено в проведенні перерахунку.

Апелянт зазначає, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто, умовою для пільгового обчислення страхового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі є укладення трудового договору та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пільгове обчислення страхового стажу за період роботи у вказаних районах та місцевостях можливе лише по 01 січня 1991 року.

Оскільки в наданих документах позивача не має жодних посилань на те, що позивачем укладалися трудові договори за період роботи у вказаних районах та місцевостях, відсутні підстави для проведення перерахунку з урахуванням кратності.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.12.2006 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

20 червня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за віком обчисливши стаж роботи, набутого в районах Крайньої Півночі з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 25.05.1993 в пільговому обчисленні, рік за півтора.

Листом від 19.07.2022 №6171-8911/С-03/8-2000/22 відповідач повідомив позивача, що 13.06.2021 та 23.12.2021 за заявами про перерахунок пенсії щодо пільгового обчислення страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі згідно довідок №2123 від 16.08.2021 та №01/1/1/848; №01/1/1/849, №01/1/1/850 від 08.07.2021 рішеннями органів пенсійного фонду №78 від 15.04.2021 та №116 від 23.12.2021 заявнику відмовлено в проведенні перерахунку. Разом з тим вказано, що згідно з прикінцевими положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" стаж роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцбенгер до 1 січня 1991 року провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не зарахування позивачу в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у формі листа від 19.07.2022 №6171-8911/С-03/8-2000/22 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу періоду роботи з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу, перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум, починаючи з 20.06.2022 року.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України №1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення" та №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМ України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: - періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; - професія або посада; - характер виконуваної роботи; - розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; - первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно п.22 Порядку №637 стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення (до укладення відповідних двосторонніх угод).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а та від 26.04.2021 у справі №348/2180/16-а.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з п.5 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

В пункті 7 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС №530/П-28 від 16.12.1967, зазначено, що трудові договори на визначений термін, тобто письмові договори, укладаються тільки тими підприємствами і організаціями, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі", Ямало-Ненецький автономний округ, Ханти-Маснсійський автономний округ і м.Новий Уренгой належать до районів Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом "д" п.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Згідно з п.3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР №148 від 10.02.1960 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг, затверджених постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС № 520/П-28 від 16.12.1967р., пільги, передбачені ст.ст.1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1960р., з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надавалися незалежно від наявності письмового трудового договору.

Пільги, передбачені ст.5 зазначеного Указу, зокрема, щодо пільгового обчислення стажу, надавалися при умові укладення строкових трудових договорів про роботу в цих районах.

Таким чином, на працівників, які працювали у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені п.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (зокрема, зарахування одного року роботи у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності), лише за наявності укладеного строкових трудових договорів про роботу в цих районах.

Відповідно до трудової книжки позивача та вкладиша в трудову книжку серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 працював на таких посадах:

з 17.09.1980 по 01.06.1981 - працював слюсарем з ремонту автомобілів в ГПУ "Вингапургаздобича", Ямало-Ненецький автономний округ (район Крайньої Півночі);

з 03.06.1981 по 21.10.1981 - шофер в тресті "Сургутбудгаз", Ханти-Мансійський автономний округ (район Крайньої Півночі);

з 22.10.1981 по 25.02.1985 - водій в УМС треста "Сургутбудгаз" (Ноябрьское управлениепо добыче и транспорту газа, подчиненное Сургутскому производственному обьединению по транспортировке и поставке газа), Ханти-Мансійський автономний округ (район Крайньої Півночі);

з 26.02.1985 по 01.08.1985 - водій в Ноябрьское НУДТГ №2, м.Ноябрьськ, Ямало-Ненецький автономний округ (район Крайньої Півночі);

з 23.01.1987 по 04.06.1987 - працював в Ноябрському управлінні технологічного транспорту ПО "Запсибнефтебуд", Ямало-Ненецький автономний округ (район Крайньої Півночі);

з 23.03.1988 по 26.05.1988 0 монтажник на підприємстві "Тюменгазпром" м.Сургут, Ханти-Мансійський автономний округ (район Крайньої Півночі);

з 04.10.1988 по 02.03.1989 - слюсар з ремонту автомобілів в об`єднанні "Північтюменьавтотранс";

з 09.03.1989 по 25.05.1993 - механік в тресті "Ноябрьскнефтеспецбуд", Ямало-Ненецький автономний округ (район Крайньої Півночі).

Також період роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджуються, довідками №2123 від 16.08.2021 ООО "Газпром добыча Ноябрьск", №01/1/1/848 від 16.08.2021, №01/1/1/849 та №01/1/1/850 від 08.07.2021 АО "Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз", №05-23/731 від 19.02.2007 ОАО "Сибнефть "Ноябрьскнефтегаз", що надавались відповідачу при зверненні з заявою про перерахунок стажу.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. При цьому, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №348/2208/16-а, від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а, від 18.06.2020 у справі №537/1415/17, від 18.06.2020 у справі № 140/1319/16-а, від 15.01.2021 у справі №348/2319/16-а.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що посилання представника відповідача на відсутність письмового трудового договору, як на підставу для відмови у зарахуванні пільгового стажу, за наявності наданих позивачем інших доказів у їх сукупності є необґрунтованими, оскільки факт укладення трудового договору з роботодавцем підтверджується записами у трудовій книжці та довідками, що, на переконання суду, є достатньою доказовою базою для підтвердження факту роботи позивача в районах Крайньої Півночі у заявлені ним періоди.

Враховуючи факт, що відповідач у відзиві не заперечує того, що позивач працював в районах Крайньої Півночі, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача щодо не зарахування до загального стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців з підстав відсутності в документах пенсійної справи позивача відомостей щодо користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами.

Також суд зазначає, що порядок подання та перелік документів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", передбачений постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, незалежно від наявності права особи на призначення/перерахунок пенсії, законодавством передбачена обов`язкова процедура прийняття рішення пенсійним органом.

Аналіз листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №6171-8911/С-03/8-2000/22 від 19.07.2022 вказує, що такий не є рішенням про відмову в перерахунку пенсії та свідчить про розгляд заяви позивача в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Отже, з наведеного слідує, що за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії відповідачем не прийнято відповідного рішення.

Рішення пенсійного органу, які приймаються за зверненнями осіб, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне і правильне виконання рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №6171-8911/С-03/8-2000/22 від 19.07.2022 стає очевидним, що відповідач не вбачає підстав для зарахування ОСОБА_1 до стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, періоду роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців, з урахуванням відомостей, наданих позивачем у довідках №2123 від 16.08.2021 ООО "Газпром добыча Ноябрьск", №01/1/1/848 від 16.08.2021, №01/1/1/849 та №01/1/1/850 від 08.07.2021 АО "Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз", №05-23/731 від 19.02.2007 ОАО "Сибнефть "Ноябрьскнефтегаз" за період роботи з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 01.01.1991.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень вирішити питання призначення/перерахунку пенсії або відмови в її перерахунку саме у формі прийняття рішення (чи наказу), коли з наданої листом відповіді стає зрозуміло, що відповідь для заявника є негативною, має ознаки формалізму.

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів і згідно усталеної судової практики слідує, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

"Ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає зазначеній нормі Конвенції (постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі №2а-204/12).

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні "Петриченко проти України" (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

З огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, відмова у формі листа свідчить про відсутність наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі, передбаченій чинним законодавством.

Оскільки процес надання позивачу відмови у призначенні/перерахунку пенсії без прийняття відповідного владного управлінського рішення може бути тривалим, тому в даному випадку колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права є саме вирішення судом питання про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, викладеної в листі №6171-8911/С-03/8-2000/22 від 19.07.2022, та зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоди роботи з 17.09.1980 по 01.06.1981, з 03.06.1981 по 21.10.1981, з 22.10.1981 по 25.02.1985, з 26.02.1985 по 01.08.1985, з 23.01.1987 по 04.06.1987, з 23.03.1988 по 26.05.1988, з 04.10.1988 по 02.03.1989, з 09.03.1989 по 01.01.1991 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу, перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум, починаючи з 20.06.2022 року (моменту зверненням з заявою та довідками до органу пенсійного фонду).

Стосовно протиправності та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у формі листа від 19.07.2022 №6171-8911/С-03/8-2000/22 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу періоду роботи з 02.01.1991 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 02.01.1991 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу, перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум, починаючи з 20.06.2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та Законом № 1058-IV не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу й в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, Тимчасовій угоді між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 та затвердженому відповідно до Тимчасової угоди Порядку переведення і виплати пенсій (постанова правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 № 10-3).

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні, а тому рішення суду першої істанції підлягає скасуванню в цій частині вимог із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні означених позовних вимог.

Вказані висноки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 30 травня 2019 року у справі 3348/2974/14-а, від 14 березня 2023 року у справі №160/20914/21, які враховуються судом в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у формі листа від 19.07.2022 №6171-8911/С-03/8-2000/22 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу періоду роботи з 02.01.1991 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 02.01.1991 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу, перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум, підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині вимог постанови про відмову у задоволенні вказаних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 по справі № 520/301/23 - скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у формі листа від 19.07.2022 №6171-8911/С-03/8-2000/22 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу періоду роботи з 02.01.1991 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 02.01.1991 по 25.05.1993 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу.

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова