Справа № 380/20282/23
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 рокусправа № 380/20282/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просить суд: визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області незаконними та зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 розрахунок виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266 на підставі Довідки про заробітну плату від 11.05.2023 року №58 без урахування вказаних у довідці місяців - серпня, вересня, жовтня, листопада і грудня 2022 року та січня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до наказу № 120-к від 10.06.2021 він був прийнятий на роботу на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля». Відповідно до наказу від 25.02.2022 № 44 Червоноградського РТЦК та СП був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022. Йому виплачувався середній заробіток до серпня 2022 року, оскільки Законом України №2352-ІХ від 01.07.2022 року внесено зміни до ст.119 КЗпП та відмінено збереження роботодавцем середнього заробітку працівникам призваним на військову службу за призовом під час мобілізації. Тому місце роботи на шахті за ним зберігалося, але середній заробіток не нараховувався і не виплачувався. 27 квітня 2023 року наказом Червоноградського ТЦК та СП №130 позивач був звільнений з військової служби в запас та повернувся на роботу на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля». 08 березня 2023 року Медико-соціальною експертною комісією позивачу була встановлена третя група інвалідності по професійному захворюванню, про що видана довідка серії 12ААВ №728728. Наказом №174-к від 12.05.2023 року позивач був звільнений з роботи за станом здоров`я. Для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням позивачу видана довідка про заробітну плату №58 від 11.05.2023 року за період (12 календарних місяців) з лютого 2022 року по січень 2023 року включно. У цю довідку було включено місяці, за які йому не нараховувалась середньомісячна заробітна плата, а саме: серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2022 року та січень 2023 року.

Позивач вказує, що призов на час мобілізації на особливий період згідно Указу Президента України від 24.02.2022 є поважною причиною його відсутності на роботі у серпні, вересні, жовтні, листопаді і грудні 2022 р. та у січні 2023 р за місцем роботи на шахті.

21.07.2023 позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нарахування страхових виплат внаслідок професійного захворювання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, просив виключити з розрахунку місяці, за які йому не нарахована і не виплачена середня заробітна плата на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля».

12.08.2023 отримав лист від ГУ ПФУ у Львівській області № 20674-20803/Ф-53/8-1300/23 від 04.08.2023, яким відмовлено у задоволенні заяви позивача.

Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що справа про страхові виплати позивача перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. 29.05.2023 ОСОБА_1 на підставі акта за формою П-4 від 08.02.2023 та виписки з акта огляду МСЕК від 08.03.2023 № 094447 було розпочато виплату щомісячних страхових виплат. Середньомісячний заробіток для обчислення розміру страхових виплат було взято з довідки від 11.05.2023 № 58, яка була видана Відокремленим підрозділом «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля». У довідці наявні місяці серпень-грудень 2022 р, січень 2023 р., у яких позивачу не нараховувалась заробітна плата, оскільки позивач був мобілізований до Збройних Сил України у зв`язку з збройною агресією російської федерації. При розрахунку середньої заробітної плати для обчислення щомісячної страхової виплати позивачу було враховано період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, оскільки на дату призначення страхових виплат пункт 3 Порядку № 1266 (зі змінами внесеними постановою КМУ від 02.12.2022 № 1350, які набрали чинності 01.01.2023) містив вичерпний перелік поважних причин, за наявності яких невідпрацьовані календарні дні не враховувались при розрахунку середньої заробітної плати для обчислення щомісячної страхової виплати, і серед них такої поважної причини, як мобілізація до Збройних Сил України чи проходження військової служби не має.

Відповідач звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2023 № 561 було внесено зміни до пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, доповнено перше речення після слів призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України словами , період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період». Зазначені зміни набрали чинності 07.06.2023.

Відповідач стверджує, що виключно з 07.06.2023 період проходження військової служби за мобілізацією є поважною причиною, при наявності якої невідпрацьовані календарні дні не враховуються при розрахунку середньої заробітної плати для обчислення щомісячної страхової виплати.

Відповідач звертає увагу, що страховий випадок з позивачем стався 08.02.2023 (Акт П-4) та щомісячні страхові виплати призначено 29.05.2023, тобто до набрання чинності постановою КМУ № 561, отже підстав для виключення з розрахункового періоду днів проходження позивачем військової служби за призовом під час мобілізації не має. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 31.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до наказу № 120-к від 10.06.2021 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля».

Відповідно до наказу від 25.02.2022 № 44 Червоноградського РТЦК та СП позивач призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022.

27 квітня 2023 року наказом Червоноградського ТЦК та СП №130 позивач був звільнений з військової служби в запас та повернувся на роботу на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля».

08 березня 2023 року Медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлена третя група інвалідності по професійному захворюванню, про що видана довідка серії 12ААВ №728728.

Наказом №174-к від 12.05.2023 року позивач звільнений з роботи за станом здоров`я.

Для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням Відокремленим підрозділом «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» видана довідка про заробітну плату №58 від 11.05.2023 року за період (12 календарних місяців) роботи ОСОБА_1 , з лютого 2022 року по січень 2023 року включно. У цю довідку було включено місяці, за які йому не нараховувалась середньомісячна заробітна плата, а саме: серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2022 року та січень 2023 року.

29.05.2023 ОСОБА_1 на підставі акта за формою П-4 від 08.02.2023 та виписки з акта огляду МСЕК від 08.03.2023 № 094447 було розпочато виплату щомісячних страхових виплат. Середньомісячний заробіток для обчислення розміру страхових виплат було взято з довідки від 11.05.2023 № 58. При розрахунку середньої заробітної плати для обчислення щомісячної страхової виплати позивачу було враховано період проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

21.07.2023 позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нарахування страхових виплат внаслідок професійного захворювання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, просив виключити з розрахунку місяці, у яких йому не нарахована і не виплачена середня заробітна плата на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля».

12.08.2023 отримав лист від ГУ ПФУ у Львівській області № 20674-20803/Ф-53/8-1300/23 від 04.08.2023, яким відмовлено у задоволенні заяви позивача.

Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Кабінет Міністрів України 27 грудня 2022 року прийняв постанову №1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України», згідно якої припинено з 01 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, зокрема Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1323 «Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» доручено Пенсійному фонду України з 02 січня 2023 року забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.

Отже, з січня 2023 року здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» здійснюється Пенсійним фондом України та його органами.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1105-XIVзагальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - кошти соціального страхування), коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Страхові випадки:

за соціальним страхуванням від нещасного випадку - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене у період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок, що стався, або професійне захворювання, яке виникло внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці;

за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону страхових виплат.

Статтею 30 Закону № 1105-ХІV визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно ч.7 зазначеної статті страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно ч.2 ст. 32 Закону № 1105-XIV ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я, з урахуванням (за наявності) результатів заключного реабілітаційного обстеження після надання реабілітаційної допомоги мультидисциплінарною командою реабілітаційного закладу, відділення, підрозділу, внесеного до індивідуального реабілітаційного плану. Огляд потерпілого, складання, внесення змін до індивідуальної програми реабілітації проводиться МСЕК відповідно до законодавства.

Згідно абз.1 ч.1 ст. 36 № 1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Відповідно до ч.8 ст.36 Закону № 1105-XIV середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченою ним заробітною платою (або відповідною її частиною) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (далі Порядок 1266). Цей Порядок визначає механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації, у тому числі резидента Дія Сіті, або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці).

Згідно п.11, п.12 розділу «Особливості обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності)» Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

Якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Згідно п.3 розділу Порядку № 1266, у редакції спірного періоду, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.

Суд встановив, що 29.05.2023 ОСОБА_1 на підставі акта за формою П-4 від 08.02.2023 та виписки з акта огляду МСЕК від 08.03.2023 № 094447 розпочато виплату щомісячних страхових виплат.

Розрахунок виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням здійснено на підставі довідки про заробітну плату №58 від 11.05.2023, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» за 12 календарних місяців роботи ОСОБА_1 з лютого 2022 року по січень 2023 року включно.

У цю довідку було включено місяці, за які йому не нараховувалась середньомісячна заробітна плата у зв`язку з перебуванням на військовій службі за призовом під час мобілізації, а саме: серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2022 року та січень 2023 року і розмір середнього заробітку для здійснення страхової виплати обчислено відповідачем з врахуванням місяців перебування позивача на військовій службі.

Суд звертає увагу, що на дату призначення страхових виплат пункт 3 Порядку № 1266 (зі змінами внесеними постановою КМУ від 02.12.2022 № 1350, які набрали чинності 01.01.2023) містив вичерпний перелік поважних причин, за наявності яких невідпрацьовані календарні дні не враховувались при розрахунку середньої заробітної плати для обчислення щомісячної страхової виплати, і серед них такої поважної причини, як мобілізація до Збройних Сил України чи проходження військової служби не було передбачено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2023 № 561 було внесено зміни до пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, доповнено перше речення після слів призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України словами , період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період». Зазначені зміни набрали чинності 07.06.2023.

Суд зауважує, що під час розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням ОСОБА_1 відповідача правомірно керувався Порядком № 1266 у чинній редакції на дату призначення таких виплат, п.3 якого не передбачав серед поважних причин, за наявності яких невідпрацьовані календарні дні не враховувались при розрахунку середньої заробітної плати для обчислення щомісячної страхової виплати, мобілізацію до Збройних Сил України чи проходження військової служби.

Відповідач здійснив обчислення середньої заробітної плати позивач у відповідності вимог Порядку № 1266 та довідки про заробітну плату №58 від 11.05.2023 року, тому відсутні підстави для визнання дій відповідача протиправними.

Щодо позовної вимоги - здійснити ОСОБА_1 розрахунок виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266 на підставі Довідки про заробітну плату від 11.05.2023 року №58 без урахування вказаних у довідці місяців - серпня, вересня, жовтня, листопада і грудня 2022 року та січня 2023 року, то суд зазначає, що позивач не звертався до відповідача з заявою про проведення перерахунку розміру страхових виплат, натомість, на дату призначення таких виплат їх розмір був визначений згідно вимог чинного законодавства.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.