Справа № 560/3709/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3709/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

19 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної академії Державної прикордонної служби України ім.Б.Хмельницького, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_2 збільшеної додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі по тексту - Постанова №168);

- зобов`язати Національну академію Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького здійснити нарахування та виплату збільшеної додаткової винагороди, згідно з Постановою №168:

- за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 в розмірі 70000,00 грн;

- за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 в розмірі 70000,00 грн;

- за період з 01.10.2022 по 12.10.2022 року в розмірі 27096,77 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач не виплатив позивачу в повному розмірі додаткову винагороду відповідно до Постанови №168 за безпосередню участь у бойових діях.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт вважає, що відповідач протиправно не виплатив йому в повному розмірі додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за безпосередню участь у бойових діях. Крім того, апелянт наполягає на врахуванні довідки №2739 від 14 жовтня 2022 року, оскільки остання не могла бути подана до суду першої інстанції, оскільки отримана адвокатом Ковбасою О.С. лише 19.06.2023.

25 липня 2023 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача у якому представник відповідача зазначає, що узагальнених даних, отриманих з передбачених пунктом 4 наказу АДПСУ №392 документів у вигляді інформації за формою, наведеною у додатку 2 до наказу АДПСУ №392, про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу за період з 01.08.2022 по 12.10.2022, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (на ділянку якого був направлений позивач у службове відрядження) у відповідності до вимог абзацу 2 пункту 11 наказу АДПСУ №392 на адресу Національної академії не подавалось до 5 числа щомісячно. Вказує, що 31.10.2022 за №42/5183-22-Вих та 20.03.2023 за №14/2016-23-Вих до НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого було надіслано запити щодо надання інформації про участь військовослужбовців Національної академії у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів відповідно до додатку 2 до наказу АДПСУ №392. Зазначає, що 23.03.2023 №2282-23-Вх. на адресу відповідача надійшла відповідь від 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 23.03.2023 №22/2147-23-Вих. згідно якого повідомлено, що списки, передбачені додатком 2 до наказу АДПСУ №392 стосовно позивача до Національної академії не направлялись. Окрім того, відповідно до наказу ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 13.09.2022 №378-ВВ "Про особовий склад" в період з 14.09.2022 по 18.09.2022 включно, позивач перебував у відпустці за сімейними обставинами.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 проходить військову службу в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького.

У зв`язку із введенням в країні воєнного стану співробітникам Держдавної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода згідно постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168.

Позивач вважає протиправною невиплату збільшеної додаткової винагороди, згідно з Постановою №168 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022, тому звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького були відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами третьою, четвертою статті 25 Закону України від 03.04.2003 №661-IV "Про Державну прикордонну службу України" визначено, що військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства. Соціальний захист працівників Державної прикордонної служби України забезпечується на загальних підставах відповідно до законодавства про працю, якщо інше не передбачено трудовим договором.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктами 2-1, 3 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

У зв`язку з чим Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30.07.2022 №392/0/8122-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету МІністрів України від 28 лютого 2022 року №168", що застосовувався з 01.08.2022 по 31.12.2022, яким було врегульовано порядок i умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Пунктом 1 наказу АДПСУ №392 визначено що: Військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу oргaну Дeржприкордонcлvжби (у зв`язку із звільненням з військової cлyжби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях a6o забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 наказу АДПСУ №392 визначено, що заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу, визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем: 1) бойових завдань із ведення pyxy опору на тимчасово окупованій території України; 2) бойових завдань з пошуку, виявлення i знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; 3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій aбo ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; 5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням a6o безпосереднім зіткненням з противником; 6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення a6o спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником a6o нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; 7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони a6o наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) a6o штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; 8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби a6o їx підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави беь у бойових діях. Крім того, апелянт наполягає на врахуванні довідки №2739 від 14 жовтня 2022 року, оскільки остання не могла бути подана до суду п

Пунктом 4 наказу АДПСУ №392 визначено, що підтвердженням безпосередньої участі вiйcькoвocлyжбoвцiв у бойових діях aбo заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) a6o постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів i кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих a6o оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях у виконанні бойових (спеціальних) завдань із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Із матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваний період позивач перебував у службовому відрядженні у оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Національною академією Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького 31.10.2022 за №42/5183-22-Вих та 20.03.2023 за №14/2016-23-Вих до НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого було надіслано запити щодо надання інформації про участь військовослужбовців Національної академії у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів відповідно до додатку 2 до наказу АДПСУ №392.

Листом НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 23.03.2023 №22/2147-23-Вих. повідомлено, що списки, передбачені додатком 2 до наказу АДПСУ №392 стосовно позивача до Національної академії не направлялись.

Таким чином у Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького були відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди згідно з Постановою №168 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії до суду першої інстанції надано не було.

Разом з цим, лише до апеляційної скарги позивачем було долучено довідку №2739 від 14 жовтня 2022 року про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях aбo забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період з 06.07.2022 по 14.10.2022.

В обґрунтування необхідності врахування даного доказу представником позивача - адвокатом Ковбасою О.С. зазначено, що на ім`я адвоката ОСОБА_3 було складено повідомлення від 01.03.2022 про необхідність надання (повернення) певного переліку документів, які перебувають у його провадженні у зв`язку із здійсненням адвокатської діяльності. 03.03.2022 повідомлення було вручено нарочно. Водночас, запитувані у повідомленні документи отримані адвокатом Ковбасою О.С. лише 19.06.2023.

Розглядаючи клопотання про долучення даного доказу, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч.4 ст.308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (ч.5 ст.308 КАС України).

Як слідує з матеріалів справи, позовна заява та додані до неї докази датовані 24 лютим 2023 року, а направлена до суду першої інстанції - 07.03.2023.

Тобто, на момент підготовки та подання позовної заяви представнику позивача було достеменно відомо про наявність виданої на ім`я позивача довідки про безпосередню участь у бойових діях aбo забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій за спірний період, однак даний доказ перебував в іншого адвоката.

Разом з цим, в ході розгляду даної справи в суді першої інстанції представником позивача не було повідомлено суд про неможливості самостійно надати такий доказ, так само як не заявлялося клопотання про витребування даного доказу судом, що, на переконання колегії суддів, не доводить існування обставин, які б об`єктивно позбавляли можливості надати такий доказ відповідно до ч.4 ст.308 КАС України.

Більше того, зі змісту позовної заяви та відповіді на відзив слідує, що як на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях aбo забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період з 06.07.2022 по 14.10.2022 представник позивача зазначає лише лист ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_2 ), отриманий на адвокатський запит.

Тобто, як підстава для виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022 довідка №2739 від 14 жовтня 2022 року не зазначалася взагалі, що вказує на порушення вимог ч.5 ст.308 КАС України щодо не зазначення даної підстави позову в суді першої інстанції.

Однак, з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, ухвалою суду від 12 вересня 2023 року було витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_2 ) інформацію про бойові розпорядження/журнали бойових дій/рапорти із зазначенням реквізитів, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях протягом липня - жовтня 2022 р. а також інші докази по справі.

20 вересня 2023 року на виконання вимог ухвали суду надійшов лист від 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого (військової частини НОМЕР_2 ), в якому не повідомлялося запитуваної судом інформації, оскільки так і не вказано реквізитів бойових розпорядження/журналів бойових дій/рапортів, які б підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях протягом липня - жовтня 2022 р.

Більше того, витяги зі списку згідно Додатку №2, в якому було б вказано ОСОБА_1 і докази отримання цих документів Національною академією Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького (у разі ж якщо такі не направлялись, вказати причини не направлення цієї інформації) так і не було надано до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року витребувано у Галузевого державного архіву Міністерства оборони України за наявності інформацію щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях протягом липня - жовтня 2022 р., що було б підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" в розмірі до 100 000 грн. із зазначенням реквізитів бойових розпорядження/журналів бойових дій/рапортів, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року.

11 жовтня 2023 року до суду надійшла архівна довідка від Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, в якій зазначено, що в бойовому розпорядженні Головнокомандувача Збройних Сил України від 23 червня 2022 року №4346 ЗПУ-2 значаться накази про передачу в оперативне підпорядкування військових угруповань. Поіменні списки особового складу військовослужбовців відсутні. Документи військової частини НОМЕР_2 на зберігання до ГДА Міноборони не надходили.

Колегія суддів також звертає увагу на ту обставину, що як зазначалося вище, відповідач листами від 31.10.2022 №42/5183-22 та від 20.03.2023 №14/2016-23 також просив підтвердити ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) інформацію, наведену у довідках про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії військовослужбовців Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, в тому числі стосовно ОСОБА_1 відповідно до додатку №2 наказу АДПСУ №392.

Листом від 23.03.2023 №22/2147-23 ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) повідомив про те, що списки, передбачені додатком 2 наказу АДПСУ №392 стосовно військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_1 на адресу Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького не направлялися, так як відповідно до листа АДПС України від 17.04.2022 №21-1215-2022 збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцями ДПСУ з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т.ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом.

Додатково слід наголосити, що наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 13.09.2022 №378-ВВ "Про особовий склад", ОСОБА_1 в період з 14.09.2022 по 18.09.2022 включно, надано відпустку за сімейними обставинами з виїздом до с.Антонівка Хмельницької області.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вказаний період перебування ОСОБА_1 у відпустці не виключений з довідки №2739 від 14 жовтня 2022 року, а відтак остання викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності зазначення періодів прийняття безпосередньої участі позивача у бойових діях aбo забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про неможливість врахування довідки №2739 від 14 жовтня 2022 року, оскільки таких доказ подано з порушенням вимог ч.ч.4, 5 ст.308 КАС України, у тому вигляді якою її видано Військовою частиною НОМЕР_2 дана довідка не може слугувати належним доказом на підтвердження факту безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в районах ведення воєнних (бойових) дій і в ході апеляційного розгляду справи не встановлено наявності документів на підтвердженням безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях aбo заходах, які передбачені пунктом 4 наказу АДПСУ №392 та слугували б підставою для видачі позивачу вказаної довідки.

Зважаючи на наведене, вимоги позивача про зобов`язання виплатити винагороду у зазначені періоди в розрахунку до 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період обґрунтовано відхилено судом першої інстанції.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно із п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п.29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п.1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року відповідає.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.