Справа № 813/2882/18
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 813/2882/18

адміністративне провадження № К/9901/556/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

суддя-доповідач - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Мостиської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 (суддя - Гулик А.Г.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018 (судді - Запотічний І.І., Довга О.І., Затолочний В.С.)

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа - Мостиська міська рада про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У липні 2018 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 звернулись до суду з позовом, в якому просили:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів у затвердженні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2,0 га кожна та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту);

2) зобов`язати відповідача затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 площею по 2,0 га кожна та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» №13-5022/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5021/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5005/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5006/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5007/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5008/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5009/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5010/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5011/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5012/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5013/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5014/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5015/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5016/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5017/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5018/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5019/16-17-СГ від 02.08.2017, №13-5020/16-17-СГ від 02.08.2017 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту), з орієнтовними розмірами земельних ділянок по 2,0000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Такі проекти землеустрою для позивачів розроблені приватним підприємством «Центр ринкових досліджень.

В подальшому, Відділом у Мостиському районі ГУ ДГК у Львівській області, вказані земельні ділянки зареєстровано в Державному земельному кадастрі та присвоєно їм відповідні кадастрові номери, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки:

№НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0015), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0017), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0008), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0009), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0005), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0016), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0018), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0011), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0013), №НВ-018 від 20.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0025), №НВ-018 від 20.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0026), №НВ-018 від 20.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0021), №НВ-018 від 07.05.2018 (кадастровий номер - :15:000:0024), №НВ-018 від 11.05.2018 (кадастровий номер - :15:000:0022), №НВ-018 від 11.05.2018 (кадастровий номер - :15:000:0023), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0006), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0007), №НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - :15:000:0010).

Після цього, 16.04.2018 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , а 25.04.2018 ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , звернулися до відповідача із клопотаннями про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з відповідями від 02.05.2018 ГУ Держгеокадастру у Львівській області відмовило у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельних ділянок, оскільки не погоджені межі земельних ділянок.

З огляду на наявність в проектах землеустрою актів узгодження меж земельних ділянок та позитивних висновків експертів державної експертизи, позивачі не погодились з такими відмовами.

Повторно 10.05.2018 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , а 11.05.2018 ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , звернулися до відповідача із клопотаннями про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту), із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Проте, ГУ Держгеокадастру у Львівській області, згідно з відповідями «Про розгляд клопотання» від 29.05.2018 №Я-3121/0-1934/0/37-18 від 23.05.2018, №М-3150/0-1962/0/37-18 від 24.05.2018, №Д-3114/0-1965/0/37-18 від 24.05.2018, №М-3123/0-1961/0/37-18 від 24.05.2018, №М-3125/0-1964/0/37-18 від 24.05.2018, №М-3127/0-1968/0/37-18 від 24.05.2018, №Д-3117/0-1967/0/37-18 від 24.05.2018, №Д-3120/0-1966/0/37-18 від 24.05.2018, №К-3157/0-2012/0/37-18 від 29.05.2018, №А-3152/0-2013/0/37-18 від 29.05.2018, №А-3165/0-2011/0/37-18 від 29.05.2018, №Л-3155/0-2008/0/37-18 від 29.05.2018, №Л-3159/0-2005/0/37-18 від 29.05.2018, №Р-3153/0-2004/0/37-18 від 29.05.2018, №Л-3156/0-2009/0/37-18 від 29.05.2018, №Ю-3154/0-2006/0/37-18 від 29.05.2018, №З-3162/0-2007/0/37-18 від 29.05.2018, №С-3158/0-2010/0/37-18 відмовило позивачам у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельних ділянок, посилаючись на те, що для прийняття відповідного рішення, є необхідність отримання погодження Мостиської міської об`єднаної територіальної громади, шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно з ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивачі звернулись до суду.

В обгрунтування позовних вимог покликались на те, що вони у встановленому законом порядку звернулися до відповідача із клопотаннями про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту), із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Проте, через протиправну бездіяльність, яка, на думку позивачів, допущена з боку відповідача, щодо невжиття, у відповідності до вимог чинного законодавства України, заходів у затвердженні проектів землеустрою, такі позбавлені можливості реалізувати свої права на земельну ділянку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2,000 га кожному та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту), викладені у відповідях «Про розгляд клопотання» від 29.05.2018 Л3155/0-2008/0/37-18, від 29.05.2018 С-3158/0-2010/0/37-18, від 29.05.2018 З-3162/0-2007/0/37-18, від 29.05.2018 Ю-3154/0-2006/0/37-18, від 29.05.2018 Л-3156/0-2009/0/37-18, від 29.05.2018 Р-3153/0-2004/0/37-18, від 29.05.2018 Л-3159/0-2005/0/37-18, від 29.05.2018 А-3165/0-2011/0/37-18, від 29.05.2018 А-3152/0-2013/0/37-18, від 29.05.2018 К-3157/0-2012/0/37-18, від 24.05.2018 Д-3120/0-1966/0/37-18, від 24.05.2018 Д-3117/0-1967/0/37-18, від 24.05.2018 М-3127/0-1968/0/37-18, від 24.05.2018 М-3125/0-1964/0/37-18, від 24.05.2018 М-3123/0-1961/0/37-18, від 24.05.2018 Д-3114/0-1965/0/37-18, від 24.05.2018 М-3150/0-1962/0/37-18, від 23.05.2018 Я-3121/0-1934/0/37-18.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту). У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачів судовий збір в сумі 1409 грн 60 коп. кожному.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Земельним Кодексом України встановлено вичерпні підстави для відмови у погодженні (затвердженні) проекту землеустрою, якими є, зокрема, невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Суд виходив з того, що відповідач відповідними наказами надав дозволи на розроблення проектів землеустрою, які погоджені у встановленому ст. 186-1 ЗК України порядку, вказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери та такі зареєстровані в Державному земельному кадастрі, що, в свою чергу, свідчить про те, що земельні ділянки є сформованими у відповідності до статті 79 ЗК України. З врахуванням викладеного, на стадії отримання погодженого у встановленому порядку проекту землеустрою не передбачено повноважень відповідача щодо відмови, а також зволікання у затвердженні проекту землеустрою.

Суд визнав безпідставним прокликання відповідача на лист міського голови м. Мостиська від 30.05.2017 №2.18-962 щодо ненадання Мостиською міською радою позивачам згоди на розробку проектів землеустрою, оскільки відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Враховуючи те, що в листі відсутні посилання на відповідне рішення сесії Мостиської міської ради, міський голова не мав достатніх повноважень на прийняття такого рішення. Крім того, відповідач не звертався до Мостиської міської ради щодо затвердження проектів землеустрою позивачам, а таке звернення стосувалось лише погодження надання дозволу на розроблення проектів землеустрою.

Також суд визнав безпідставним покликання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», якою затверджена Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, оскільки вказаною Стратегією встановлено, що у разі надання дозволів на розроблення документації із землеустрою територіальними органами Держгеокадастру до набрання нею чинності затвердження такої документації та передача земельних ділянок у власність здійснюється без урахування вимог абзаців другого та сьомого цього розділу, на які посилається відповідач. Враховуючи, що постанова КМУ №413 від 07.06.2017 набрала чинності лише 16.09.2017, а накази відповідача про надання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою видано 02.08.2017, відсутній обов`язок щодо погодження проектів землеустрою із відповідною міською радою під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадянам.

Щодо посилань відповідача на розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», як на підставу для відмови у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок через відсутність погодження з боку Мостиської міської об`єднаної територіальної громади, суд дійшов висновку, що законодавцем не внесено жодних змін до статтей 118, 186, 186-1 ЗК України, з врахуванням змісту зазначеного розпорядження, якими врегульовано механізм безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а також порядок погодження і затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Крім того, положення вказаного розпорядження не узгоджуються з наведеними положеннями ЗК України як нормативно - правового акта вищої юридичної сили.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що недотримання позивачами положень наведеного розпорядження Кабінету Міністрів України, в частині відсутності погодження з об`єднаною територіальною громадою, безпідставно трактується відповідачем як відсутність законних підстав для затвердження поданих позивачами проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018 рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та прийняти відповідні рішення щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині судового рішення.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо не затвердження позивачам проектів землеустрою.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у зазначеній частині та ухвалюючи в цій частині нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачі звернулися до відповідача з заявами у відповідності до норм Земельного кодексу України, за наслідками розгляду яких суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачам відповіді у формі листів. Вказане свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання повторно розглянути питання щодо затвердження поданих позивачами проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із прийняттям відповідних владних рішень та з урахуванням висновків суду, що викладені в рішенні.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обгрунтування касаційної скарги третя особа - Мостиська міська рада покликається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.

Покликається на те, що із прийняттям 15.10.2014 Держземагенством України наказу №328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.01.2014», зокрема, рішення колегії Держземагенства України №2/1 «Про обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», Держгеокадастр при прийнятті рішень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності обов`язково повинен враховувати позицію органу місцевого саморядування з вказаного питання.

Покликається на те, що 05.05.2017 Держгеокадастр направив Мостиській міській раді лист про висловлення позиції щодо можливості надання дозволів на розробку проектів землеустрою відповідним громадянам, на який рада листом від 30.05.2017 повідомила про не надання такої згоди.

Крім того, 14.12.2018 Мостиська міська рада, з врахуванням листа від 30.05.2017, прийняла рішення №31, яким вирішила відмовити у наданні згоди на затвердження проектів землеустрою щодо відведення позивачам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га.

Наголошувала, що земельні ділянки, які просять до відведення позивачі, знаходяться в межах території, передбаченої для категорії земель промисловості і накладаються на земельну ділянку, по якій розробляється детальний план території для будівництва та обслуговування прирейкового універсального логістичного парку, згідно з раніше прийнятим Розпорядженням Мостиської РДА від 30.05.2017 №468. Наявність зазначеного Розпорядження є прямою першкодою для задоволення позовів громадян.

Просила рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У відзиві на касаційну скаргу представник позивачів просить у її задоволенні відмовити, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Крім іншого, покликається на те, що відповідачем виконано постанову суду апеляційної інстанції від 22.11.2018, затверджено позивачам проекти землеустрою, а останніми, у свою чергу, зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 зазначеної статті передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 118 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частини шостої статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України зазначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Частиною 6 ст. 186-1 ЗК України, передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

За наведеного правового регулювання можна дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому, з вищенаведених норм ЗК України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України, норми ст. 118 ЗК України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Вказані висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №820/4852/17, від 06.06.2019 у справі №808/4158/17, від 10.05.2023 у справі №160/3838/20 та ін.

Cудами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено, що за наслідками розгляду звернень про затвердження проектів землеустрою відповідач листами повідомив позивачів про необхідність отримання погодження об?єднаної територіальної громади.

Судами такі дії відповідача по розгляду звернень позивачів визнано протиправними, оскільки такі не відповідають приписам статей 118, 186-1 ЗК України, якими передбачено виключний перелік підстав для відмови у погодженні та затвердженні проектів землеустрою.

При цьому, за змістом абзацу третього розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018, на який покликався відповідач у своїх листах, не передбачено обов?язок позивачів погоджувати проект землеустрою з об`єднаною територіальною громадою, а визначено, що органи держгеокадастру здійснюють розпорядження землями за погодженням з об`єднаною територіальною громадою.

Крім того, судами встановлено, що рішення у формі наказу про затвердження або відмову у затвердженні проектів землеустрою відповідачем не прийнято.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333 (далі - Положення №333) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за №1391/29521.

Пунктом 8 Положення №333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Відповідно до пункту 10 зазначеного Положення начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 №34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 №888/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за №381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Отже, відповідно до положень вказаних нормативно-правових актів, за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ.

Таким чином, висновки головного управління Держгеокадастру у Львівській області, наведені у надісланих позивачам листах за результатами розгляду їх клопотань, мали бути оформлені відповідними наказами.

Відсутність належним чином оформлених наказів Держгеокадастру про затвердження позивачам проектів землеустрою або відмову у їх затвердженні, не зважаючи на надсилання заявникам листів про розгляд клопотань, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 29.10.2019 у справі №0640/3541/18, від 04.05.2020 у справі №813/2061/17, від 28.05.2020 у справі №813/1949/16, від 14.08.2020 у справі №815/6699/17, від 15.09.2020 у справі №802/2321/17-а, від 21.10.2021 у справі №804/4434/16, від 16.11.2022 у справі №280/354/19.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо протиправності дій відповідача та постановили рішення про часткове задоволення позову.

Покликання третьої особи в обґрунтування касаційної скарги на те, що на звернення відповідача нею прийнято рішення про відмову у наданні згоди на затвердження проектів землеустрою щодо відведення позивачам земельних ділянок є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки з такими обставинами відповідач не пов?язував відмову у затвердженні проектів землеустрою.

Крім того, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 0-4.07.2017 у справі №813/1943/17 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовними площами по 2,0га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради за межами населеного пункту.

Постановляючи таке рішення суд виходив з того, що згідно з пп. 2.4 п. 2 рішення колегії Держземагентства України № 2/1 від 14.10.2014 «Про обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», у разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Суд встановив, що на звернення відповідача про висловлення позиції щодо надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населеного пункту, Мостиська міська рада не надала жодних заперечень, тобто за замовчанням погодила надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок.

Зазначене судове рішення набрало законної сили.

За таких обставин, покликання третьої особи в обґрунтування касаційної скарги на рішення колегії Держземагенства України №2/1 «Про обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності» також є безпідставним.

Доводи касаційної скарги в цілому не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій і зводяться до додаткової оцінки доказів, що в силу приписів статті 341 КАС України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.

За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Мостиської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук