Справа № 757/46862/23-а
Суддя: Григоренко І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінець Д.В. про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінець Д.В. (далі - відповідач-1, Уповноважений з прав людини) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта.

Перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

Так, у вимогах адміністративного позову позивач просить визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт-повідомлення Уповноваженого ВРУ з прав людини Лубінця Д.В. від 2.12.2022 року № 895.6/Б/453.5/21/НД/40.3 про завершення провадження за її депутатським зверненням від 29.12.2021 року та зобов`язати вчинити дії.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із прав та/або інтересів, за захистом яких звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи.

Публічно-правових спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають, зокрема, у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій; на публічно-правові спори, у тому числі на спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності (частина перша, пункт 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України).

Тому, загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (висновки, викладені Великою Палатою Верховного в постановах від 10.04.2019 р. у справі № 761/10730/18, від 19.06.2019 р. у справі № 646/14523/15-ц, від 07.04.2020 р. у справі № 910/4590/19, від 05.05.2020 р. у справі № 761/218908/16-ц, від 07.07.2020 р. у справі № 296/10217/15-ц, від 22.09.2020 р. у справі № 918/631/19).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Зміст поняття «публічно-владні управлінські функції» полягає в наявності у суб`єкта суспільно необхідних для невизначеного або певного кола осіб повноважень застосувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Відтак, до справ адміністративної юрисдикції віднесені, зокрема, публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення та/або спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень тощо (висновки, викладені Великою Палатою Верховного в постановах від 23.05.2018 р. у справі № 914/2006/17, від 04.09.2018 р. у справі № 823/2042/16, від 18.09.2018 р. у справі № 823/218/17, від 12.03.2019 р. у справі № 9113594/17, від 02.04.2019 р. у справі № 137/1842/16-а, від 18.12.2019 р. у справі № 826/2323/17, від 18.12.2019 р. у справі № 263/6022/16-ц, від 19.02.2020 р. у справі № 520/5442/18, від 26.02.2020 р. у справі № 1240/1981/18, від 01.04.2020 р. у справі № 520/13067/17).

З указаного вбачається, що визначальною ознакою для правильного визначення юрисдикції спору є характер правовідносин, з яких виник спір: зміст прав та обов`язків його учасників, правовий статус сторін правовідносин та їх матеріально-правове регулювання тощо.

Захист порушених прав та інтересів здійснюється судом за вимогою особи, що вважає своє право порушеним (стаття 124 Конституції України).

Спірні правовідносини між ОСОБА_1 та Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини є правовідносинами щодо дій та рішень Уповноваженого, як суб`єкта владних повноважень з приводу виконання владних управлінських функцій.

При цьому, розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначене статтею 20 КАС України.

У відповідності до частинипершої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно з частиною другою ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою ст.20 КАС України.

Зокрема, позови щодо оскарження дій, рішень та бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, що не пов`язані з притягненням до адміністративної відповідальності не відноситься до виключного переліку справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам та є підсудними окружним адміністративним судам.

Згідно частини першої статті 318 КАС України прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, є підставою для скасування рішення суду і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

За правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21.07.2019 р. у справі №855/306/19, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Наведені обставини свідчать, що Печерський районний суд м. Києва як адміністративний суд є неповноважним судом для розгляду та вирішення даної справи з огляду на її предметну підсудність, визначених статтею 20 КАС України.

Статтею 29 КАС України передбачений порядок передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 5 ст. 29 КАС України, питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

За таких обставин, оскільки законодавець у статті 20 КАС України, врегулював питання розмежування предметної юрисдикції між місцевими загальними судами як адміністративними судами та окружними адміністративними судами, предмет позову відноситься до виключної предметної юрисдикції окружних адміністративних судів, у положенні п. 2 частини першої ст.29 цього Кодексу врегульовано питання про передачу справи на розгляд іншого адміністративного суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, під змістом підсудності у цьому пункті розуміється предметна юрисдикція, слід дійти висновку, що справа підлягає розгляду Окружним адміністративним суд міста Києва за предметною юрисдикцією.

Згідно частин першої та другоїст. 31 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленомустаттею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою 1 ст. 25, п. 2 частини першої ст. 29, статтями 293, 294, 295, 297, пунктом 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Передати адміністративну справу № 757/46862/23 (провадження № 2а-342/23) за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінець Д.В. про визнання протиправним та скасування індивідуального акта за підсудність до Київського окружного адміністративного суду (01133, Київ, бульвар, Лесі Українки, 26, ).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 18.10.2023 року.

Суддя І.В. Григоренко