Справа № 990/196/23
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 жовтня 2023 року м. Київ № 990/196/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, Казначейство України, Верховний суд України про відшкодування шкоди, встановлення факту та визнання протиправними дії

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Держави Україна, Казначейство України, Верховний суд України, якому просить суд:

- встановити право на переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за втратою годувальника з дня смерті годувальника;

- встановити чи відповідає стаття 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" статям 22, 24 Конституції України в частині обмеження вікового цензу для повнолітніх непрацездатних дітей, що підлягають утриманню працездатними батьками;

- встановити право позивача на отримання пенсії у розмірі не нижче реального прожиткового мінімуму , що становить 6500,00 грн.;

- визнати факт порушення державою Конституції України шляхом не забезпечення належних соціальних гарантій;

- встановити факт відсутності в Україні шкіл "російською мовою; встановити, що у м. Києві відсутні інститути з викладанням предметів на російській мові; встановити факт заборони брати на роботу російськомовних; встановити факт порушення статті 10 Конституції України та гоніння до людей за національною ознакою; визнати в Україні нацизм та визнати позивача постраждалим від нацизму";

- визнати, що Держава порушила гарантії позивача на суд, на правову допомогу;

- встановити, що суд не призначив позивачеві безкоштовну первинну та вторинну правову допомогу;

- встановити факт відсутності у позивача обов`язку мати в наявності айфон або телефон;

- встановити факт, що банки України, суди України, МОЗ України не звільняються від сплати платних послуг;

- здійснити аналіз дії та бездіяльності судових органів в частині відмов у задоволенні позовів позивача;

- відшкодувати шкоду внаслідок тривалого не розгляду справи позивача;

- визнати приписи статей 36 та 160 КАСУ такими, що втратили чинність через неконституційність та такими, що порушують саму систему правосуддя;

- встановити факт, що ухвала від 22.08. 990/157/23 не містить адреси суду і судді тощо...

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 05.09.2023 дану позовну заяву передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Справу передано для розгляду судді 16.10.2023, що підтверджується відповідним актом суду.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження по справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За результатом розгляду матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Частиною першою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно із частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зауважує, що зазначені правові норми стосовно можливості заявлення позивачем пов`язаних між собою вимог в одному позові направлені на гарантування процесуальної економії в межах судового розгляду, а також на забезпечення єдності судової практики, з огляду на те, що спірні правовідносини, задля вирішення яких позивач звертається до суду, пов`язані між собою єдиними підставами їх виникнення або поданими доказами, внаслідок чого окремий розгляд цих вимог в межах різних проваджень є недоцільним та не сприяє унифікованості національної судової практики.

Водночас, аналіз заявлених позивачем вимог свідчить про їх непов`язаність між собою.

Суд зазначає, що у позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, які мають різну правову та фактичну природу їх виникнення, підлягають розгляду як у порядку цивільного (встановлення юридичних фактів), так і у порядку адміністративного судочинства (бездіяльність суб`єкта публічного права, що виявилась у не переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за втратою годувальника з дня смерті годувальника).

Вказане свідчить про те, що в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

При цьому суд зауважує, що лише виникнення спірних правовідносин між тими самими суб`єктами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Таким чином, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги мають різні підстави їх виникнення, які не пов`язані між собою, та обґрунтовуються різними доказами, дані позовні вимоги слід розглядати за правилами різного судочинства, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

З огляду на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, встановлені КАС України, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 31 рішення у справі Наталія Михайленко проти України від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Отже, передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування, дотримання процесуальної економії та недопущення завантаження процесу ускладненими позовними заяви, вимоги яких мають розглядатися в окремих провадженнях.

Правовий висновок щодо необхідності повернення позовних заяв у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог викладено Верховним Судом у постановах від 05.03.2019 у справі №917/1377/18, від 27.02.2019 у справі №922/2225/18, від 14.08.2018 у справі №910/3569/188.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, Казначейство України, Верховний суд України , - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.