Справа № 420/22771/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач 1, ГУПФУ в Херсонській області), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 2, ГУПФУ в м. Києві), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 59 від 09.08.2023 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 31.07.2023 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії з моменту відмови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.07.2023 позивач звернулася з заявою про призначення пенсії за вислугою років. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 59 від 09.08.2023 відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років. Відповідач зазначив, що за результатами розгляду наданих документів та записами трудової книжки серії НОМЕР_1 спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, станом на 11.10.2017 становить 24 роки 01 місяць 12 днів.

За записами з трудової книжки станом на 01.09.2011 спеціальний стаж позивача становив 18 років 1 місяць 18 днів. Крім того, спираючись на записи у трудовій книжці з 18.10.2012 по дату звільнення 31.07.2023 у позивача був також безперервний педагогічний (спеціальний стаж), тобто, станом на 11.10.2017 спеціальний стаж перевищував 26 років та 6 місяців.

На дату подання заяви про призначення пенсії було достатньо спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 59 від 09.08.2023 позивач вважає протиправним, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 05.09.2023 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.09.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до принципу екстериторіальності розгляду заяв та звернень, заяву Позивачки від 31.07.2023 року, згідно із Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 р. №22-1 (далі Порядок №22-1), розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви Головним управлінням прийнято рішення №59 від 09.08.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Питання пенсійного забезпечення педагогічних та соціальних працівників врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788). Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII), який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV доповнено пунктом 2-1, яким передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону №1788-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом №1788-ХІІ.

Абзацом 2 пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV визначено, що положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148-VIII мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати; з 1 квітня 2015 року по 31.03.2016 року-не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31.03.2017 року - не менше - 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

Рішенням Конституційного суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 визнані неконституційними положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» зі змінами внесеними законами України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Тобто, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення у яких спеціальний стаж роботи на 01.04.2015 - 25 років або на 01.01.2016 - 25 років 6 місяців, або на 11.10.2017 - 26 років 6 місяців, мають право на призначення пенсії за вислугу років при зверненні в будь-який час незалежно від віку.

До спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років за умови звернення в будь-який час незалежно від віку, не зараховуються періоди роботи на відповідних посадах після 11.10.2017.

При визначенні права на зарахування до спеціального стажу певного періоду роботи, перевіряється на відповідність Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Перелік №909), як сама посада, так і заклад, де працює особа. Водночас допускається підсумування стажу за періоди роботи в закладах і установах як освіти, так і охорони здоров`я та соціального захисту.

Спеціальний стаж роботи визначається лише за основним місцем роботи у відповідності із записами у трудовій книжці. Час роботи за сумісництвом, час навчання за спеціальністю до такого стажу не зараховується.

За наданими документами та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 33 роки 04 місяці 28 днів.

Вік позивача на момент звернення до територіальних органів Пенсійного фонду - 49 років 04 місяці.

Стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років (спеціальний стаж на 11.10.2017) - 24 роки 01 місяць 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Через відсутність у позивача на 11.10.2017 необхідного спеціального стажу роботи 26 років 6 місяців, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області правомірно відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.

Щодо виплати недоотриманої пенсії відповідач зазначає, що пунктом 4.10. Порядку №22-1 передбачено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для виплати пенсії.

За даними заяви про призначення/перерахунок пенсії від 31.07.2023 позивач зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, у разі призначення пенсії ОСОБА_1 виплата пенсії буде здійснюватися Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Тому, вимога щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії з моменту відмови - 09.08.2023, є неправомірною та необґрунтованою.

Крім того, відповідач зазначає, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих позивачем документів є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим.

З огляду на викладене відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 02.10.2023 залучено до участі у розгляді справи № 420/22771/23 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

17.10.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на теперішній час, загальний стаж склав 17 років 10 місяців 02 дня. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи по трудовій книжці НОМЕР_2 , оскільки на першій (титульний) сторінці виправлення в даті народження, що суперечить вимогам Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» №162 від 20.06.1974 та Інструкції від 29.07.1993. Водночас необхідно надати уточнюючу довідку за період перебування на обліку в центрі зайнятості з 10.02.2004 по 03.02.2005.

Відповідно до п. 1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) у 2023 році право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 30 років, а у 2026 році відповідно до цієї ж статті у віці 63 років, за наявності страхового стажу не менше 23 років, а у 2028 році відповідно до п. 3 цієї ж статті, у віці 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Пунктом 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (на 11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пенсія за вислугу років призначаються працівникам освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за наявності спеціального стажу роботи від 25 років на 01.04.2015 до 26 років 6 місяців на 11.10.2017.

ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону за відсутності стажу на дату звернення.

З огляду на викладене відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 31.07.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за вислугою років.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

На підставі заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 09.08.2023 винесено рішення № 59 про відмову в призначенні пенсії за вислугою років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 26 років 6 місяців.

Відповідно до рішення № 59 від 09.08.2023 за записами трудової книжки спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на 11.10.2017 (дата внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») становить 24 роки 01 місяць 12 днів.

Не погоджуючись із рішенням про відмову в призначенні пенсії за віком, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, набрав чинності 11 жовтня 2017 року, таким чином стаж, передбачений Законом України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії за вислугу років особі необхідно набути до 11 жовтня 2017 року.

Відповідно до Конституції України гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Рішенням Конституційного суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 визнані неконституційними положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» зі змінами внесеними законами України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Конституційний Суд України, ухвалюючи вищезазначене рішення № 2-р/2019, вказав, що зміни у сфері пенсійного забезпечення мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист.

Вказані норми втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 2-р/2019, тобто з 04.06.2019.

Отже, починаючи з 04.06.2019 положення пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ діють в первісній редакції, чинній до внесення змін Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, відповідно до якої право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Отже, з 04.06.2019 при визначенні права на отримання пенсії за вислугу років необхідно виходити з наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років.

За таких обставинах, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у призначенні пенсії позивачу у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, не менше ніж 26 років 6 місяців, є безпідставною.

При цьому, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пункту 18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до записів трудової книжки, станом на 11.10.2017 спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років становить 24 років 01 місяць 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач в оскаржуваному рішенні також послався на здійснений ним розрахунок спеціального стажу, який станом на 11.10.2017 становить 24 років 01 місяць 12 днів.

Отже, суд прийшов до висновку, що на момент звернення у 2023 році з заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 не мала права на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України №1788-ХІІ, оскільки станом на 11.10.2017 року її спеціальний стаж був меншим, ніж 25 років.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27.07.2022 по справі № 440/1286/20.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

За таких обставин, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України не здійснюється у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний