Справа № 420/9953/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9953/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Скупінської О.В.,

при секретарі Гудзікевич Я.А.,

за участю:

представника відповідача Головко Н.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якому позивач просить:

1. визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 31 травня 2022 року № 401 про застосування дисциплінарного стягнення в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції;

2. визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22 червня 2022 року № 563о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення;

3. поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу підтримки управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Херсонській області;

4. стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що керівництвом Головного управління Національної поліції в Херсонській області з першого дня окупації Херсонської області не вжито жодних заходів щодо евакуації підпорядкованого особового складу та членів їх сімей, органами влади «зелені коридори» для евакуації людей на підконтрольну Україні територію жодного разу не організовувались. Вказує, що з перших днів війни у межах можливості продовжував виконувати завдання, що покладені на поліцейського із забезпечення публічної безпеки та порядку у м. Херсон. Підкреслює, що службовим розслідуванням не доведено його вину у порушенні службової дисципліни, невиконанні службових обов`язків та порушенні Присяги, а тому спірні накази, вважає протиправними. Вказує, що його взагалі не було ознайомлено з початком дисциплінарного провадження, а дисциплінарне стягнення, що до нього застосовано, не є співмірним.

Справа 19.07.2022 була розподілена на суддю Цховребову М.Г.

Ухвалою судді від 09.08.2022, зокрема: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 11.10.2022 вирішено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

31.10.2022 суд вирішив задовольнити клопотання представника позивача та представника відповідача (вх.№ 33675/22 та вх.№ ЕП/31770/22), закрити підготовче засідання та почати розгляд справи по суті.

27.12.2022 суд вирішив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні

Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 №568 справу №420/9953/22 було призначено до повторного автоматичного розподілу, за результатами якого 13.09.2022 головуючою суддею визначено Скупінську О.В.

Ухвалою суду від 18.09.2023 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Розпочато розгляд справи №420/9953/22 по суті спочатку. Призначено судове засідання на 03 жовтня 2023 року об 15 год 00 хв.

25.09.2023 суд ухвалив допустити представника Головного управління Національної поліції в Херсонській області Головко Надію Вікторівну, до участі у судовому засіданні, призначеному на 03 жовтня 2023 року об 15 год 00 хв у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

29 серпня 2022 року через електронну підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вх.№ ЕС/3412/22) на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що доказів спроби виїхати на підконтрольну Україні територію та доказів продовження несення служби позивачем не надано, більш того, виконання обов`язків поліцейського на тимчасово окупованій території взагалі є неможливим. Вказує, що наказ про евакуацію був доведений до особового складу. Підкреслює, що у період з 18.04.2022 по 31.05.2022 на підконтрольну територію України прибуло 744 атестованих працівників Головного управління Національної поліції в Херсонській області, та 178224 жителі Херсонської області.

06 вересня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх.№ЕС/3587/22) від позивача у якій заявник вказує, що з позицією відповідача він повністю не погоджується та вказує, що Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області не надано жодного доказу відносно інформування позивача про необхідність евакуації з території Херсонської області. Вказує, що поліція Херсонської області після вторгнення рф продовжувала виконувати свої обов`язки. Щодо службового транспорту підкреслює, що такий за ним закріплений не був, а також наявність транспорту не мала б змогу вмістити весь особовий склад підрозділу для евакуації. Зазначає, що кожна спроба виїзду, на момент спірних правовідносин, була загрозою для життя та здоров`я, а гуманітарні (зелені) коридори відкриті не були, керівництвом не організовувалась евакуація працівників поліції та членів їх сімей.

27.09.2022 від Головного управління Національної поліції в Херсонській області до суду (вх.№ЕС/4128/22) надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких відповідач наполягав на можливості виїзду позивача до місця дислокації Головного управління, стверджував про доведення наказу про евакуацію до особового складу управління.

03.10.2023 судове засідання відкладено на 17.10.2023 у зв`язку з неявкою представника позивача.

17.10.2023 у судове засідання представник позивача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши доводи позовної заяви і докази на їх обґрунтування, заяв по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

У першу чергу суд зазначає, що з інформаційної довідки, складеної старшим інспектором з особливих доручень з мобілізаційної роботи, територіальної оборони та цивільного захисту УОАЗОР ГУНП в Херсонській області, особою, службові обов`язки якої передбачали розроблення організаційних заходів з евакуації ГУНП в Херсонській області, вбачається, що протягом 2021-2022 років, відповідно до нормативно-правових документів Національної поліції України у сфері мобілізаційної підготовки, УОАЗОР ГУНП в Херсонській області проводилась системна робота з підготовки підрозділів ГУНП в області до роботи в особливий період, проведення у повному обсязі евакуаційних заходів.

Так, у жовтні 2021 року УОАЗОР ГУНП в Херсонській області розроблено детальний План евакуації ГУНП в Херсонській області (інвентарний №94дск від 25.10.2021), яким передбачено основні етапи та послідовність проведення евакуаційних заходів (знищений 24.02.2022, акт №1980/01/20-2022дск). Також плани евакуації розроблялись у всіх територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП в області.

У жовтні 2021 року та січні 2022 року підготовлені доручення начальника ГУНП в Херсонській області щодо необхідності проведення низки заходів для забезпечення готовності підрозділів ГУНП до робіт в умовах особливого періоду.

Зокрема, керівникам підрозділів ГУНП доручалося провести перевірки готовності підрозділів до захисту особового складу підрозділу поліції, здійснення загальних заходів цивільного захисту, проведення евакуаційних заходів.

Також, необхідно було, у разі необхідності, подати пропозиції щодо додаткових потреб та обсягів матеріально-технічних ресурсів для проведення евакуаційних заходів.

Окремо УОАЗОР ГУНП розроблені інформаційні картки з проведення евакуації, необхідні для потреб структурних підрозділів ГУНП у матеріально-технічних ресурсах для проведенні евакуації.

Для забезпечення евакуаційних заходів територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в області УОАЗОР ГУНП розроблено два алгоритми дій керівників підрозділів під час раптового військового вторгнення, якими передбачалася евакуація особового складу підрозділу наявним автотранспортом (службовим та приватним). Розроблені алгоритми були надіслані в усі територіальні (відокремлені) підрозділи з інструкцією по їх застосуванню.

В період 3-5 листопада 2021 року з особовим складом територіальних (відокремлених) та структурних підрозділів ГУНП в Херсонській області проводились практичні тренування. Одним з питань, яке відпрацьовувалось під час тренувань - було напрацювання злагодженості та керованості дій працівників при проведенні евакуаційних заходів.

Неодноразово керівництвом ГУНП наголошувалось, що, при евакуації особового складу та членів сімей поліцейських, необхідно буде використовувати приватний автотранспорт, який належить безпосередньо поліцейським, оскільки в регіоні відсутні у достатній кількості автобуси великої місткості. А ті автобуси, які є в наявності, у першу чергу будуть задіяні в евакуації маломобільних та незахищених груп населення області.

24.02.2022 відбулося вторгнення військ рф на територію України та розпочалася повномасштабна збройна агресія рф проти України.

У зв`язку з цим, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до вимог п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, із змінами, внесеними Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено до 23.08.2022 та діє да момент ухвалення рішення.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 1 статті 16 вищевказаного Закону визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

У відповідності до положень ч.1, 3 та 4 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника та може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості.

Також, згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 5 вищезазначеного Статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати.

Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

За інформацією Херсонської обласної військової адміністрації для евакуації співробітників обласної державної адміністрації, а також сімей територіальних органів і інших структур Херсонської області 24.02.2022 було поставлено чотири автобуси до будівлі Херсонської обласної державної адміністрації за адресою: пл. Свободи, 1, а також потяг на залізничному вокзалі в м. Херсоні. В період до 14:00 транспорт знаходився в зазначеному місті, однак за допомогою щодо евакуації звернувся тільки один співробітник державної прикордонної служби, у зв`язку з тим, що бажаючі евакуюватися за допомогою транспорту були відсутні, було прийнято рішення відпустити автобуси.

Станом на 30.05.2022, за даними операторів мобільного зв`язку тимчасово окуповану територію Херсонської області покинуло 178 224 особи жителів Херсонської області.

За інформацією УКЗ ГУНП, станом на 24.02.2022 загальна фактична чисельність атестованого особового складу Головного управління складає 2117 працівників.

Також, аналізуючи інформацію УКЗ ГУНП щодо чисельності атестованих працівників ГУНП в Херсонській області, які з початку широкомасштабної збройної агресії рф та тимчасової окупації територій Херсонської області прибули на підконтрольну територію Збройних сил України для несення служби до підрозділів поліції інших регіонів, встановлено, що станом на 18.04.2022 налічується 781 працівник, станом на 09.05.2022 - 1467.

Тобто, протягом 22 днів (з 18.04.-09.05.2022) на підконтрольну територію прибуло 686 атестованих працівників ГУНП в Херсонській області.

З метою виконання пункту 6 розділу IV рішення наради керівництва Національної поліції від 22.04.2022 (протокол наради НПУ №9), службової телеграми ГУНП від 03.05.2022 №529/01/2-2022, керівники підрозділів (служб) та територіальних (відокремлених) підрозділів поліції ГУНП в Херсонській області доповіли керівництву ГУНП про факти відсутності без поважних причин на службі підлеглих працівників та станом на 07.05.2022 їх кількість становить 454 особи.

На виконання п.8. розділу І Порядку та умов виплат грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260 працівникам поліції, які відсутні на службі без поважних причин, припинено виплату грошового забезпечення з 10.05.2022 (наказ ГУНП від 10.05.2022 №185).

Матеріали справи містять доповідну записку начальника УГІ ГУНП в Херсонській області на адресу заступника начальника ГУНП в Херсонській області (т.1 а.с152) у якій зазначено, що штат УГІ складає 14 посад середнього начальницького складу із яких 7 працівників евакуйовані із окупованої території, а 4 працівника залишилися на окупованій території, серед яких ОСОБА_2 . Вказаним працівникам 24.02.2022 та 25.02.2022 наголошувалося особисто та у телефонному режимі про необхідність безпечної евакуації із окупованої території Херсонської області, вказана вимога була проігнорована.

Відповідно до довідки т.в.о. начальника АВ ЦЗ ГУНП в Херсонській області від 11.08.2022 №2870/15/01-2022 (т.1 а.с.173), за управлінням Головної інспекції Головного управління Національної поліції в Херсонській області станом на 24.02.2022 були закріплені 3 службових автотранспортних засоби.

Посадовими особами Головного управління Національної поліції в Херсонській області складено акти про відсутність на службі (робочому місці) позивача від 07.05.2022 (т.1 а.с.161 зворот), від 10.05.2022 (т.1 а.с.162), від 31.05.2022 (т.1 а.с.162 зворот).

Відповідно до витягу з доповідної записки заступника начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області на адресу начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 10.05.2022 (т.1 а.с.134 зворот), доповідається, що 24.02.2022 відбулося вторгнення військ рф на територію України. Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів Головного управління Національної поліції в Херсонській області в безпечний район» було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у безпечне місце. Станом на 07.05.2022 відсутні на службі без поважних причин поліцейські підрозділів Головного управління Національної поліції в Херсонській області, які згідно з наказом №87 від 24.02.2022 не прибули (евакуювалися) до місця передислокації Головного управління або до безпечних районів, у т.ч. капітан поліції ОСОБА_1 ..

Зазначені порушення мають ознаки дисциплінарного проступку. Просив призначити службове розслідування та припинити виплати грошового забезпечення.

Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 10.05.2022 №184 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» (т.1 а.с.134), призначено службове розслідування, сформовано дисциплінарну комісію.

Матеріали справи містять повідомлення Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 24.05.2022 №873/04/32-2022 (а.с.158-161), що скеровано адресатам на електронну пошту, про проведення службового розслідування за фактом невиконання наказу щодо евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП у визначений безпечний район, а також відсутності без поважних причин на службі. Запропоновано прибути 27.05.2022 для надання пояснень дисциплінарній комісії.

Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 23.05.2022 №220 (т.1 а.с.174), продовжено строк службового розслідування до 31.05.2022.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками служб та підрозділів Головного управління Національної поліції в Херсонській області, що виразилось у невиконанні наказу начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо евакуації (передислокації) підпорядкованих підрозділів у визначений безпечний район, а також відсутності деяких працівників поліції без поважних причин на службі від 31.05.2022, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Херсонській області 31.05.2022 (т.1 а.с.61-75, 135-147), службовим розслідуванням встановлено, що заступником начальника УКЗ Головного управління Національної поліції в Херсонській області підполковником поліції ОСОБА_3 , у присутності в якості свідків заступника начальника УКЗ Головного управління Національної поліції в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_4 та начальника відділу УКЗ Головного управління Національної поліції в Херсонській області підполковника поліції Бабич Т.В., 07.05.2022 та 10.05.2022 складено акти про відсутність на службі (робочому місці) в місцях дислокації Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Службовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 відбулося вторгнення військ рф на територію України та введено воєнний стан.

Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів Головного управління Національної поліції в Херсонській області в безпечний район» було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце. У відповідності до інформації з групи «Інформування керівників ГУНП» у месенджері «Telegram», яка використовується для здійснення інформування керівників органів та підрозділів Головного управління Національної поліції в Херсонській області з питань службової діяльності, встановлено, що начальником УОАЗОР Головного управління Національної поліції в Херсонській області в зазначену групу надіслано інформацію щодо отримання від начальника Головного управління та подальше дублювання наказу про евакуацію особового складу в бік м.Миколаєва, а саме: «Все 100% эвакуация л/с! В сторону Николаева». В подальшому, 25.02.2022 приблизно в обідній час, за допомогою месенджера надано команду особовому складу, який не евакуювався у безпечне місце, виїхати в бік м.Миколаєва.

Опитані під час службового розслідування керівники підрозділів (служб) та територіальних (відокремлених) підрозділів поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, підлеглі яких відсутні на службі без поважних причин, зазначили, що наказ начальника ГУНП щодо здійснення евакуації в безпечний район (м.Миколаїв чи інші визначені райони) доводили своєму підлеглому складу у телефонному режимі або за допомогою месенджерів.

Наявні відомості зібрані в ході службового розслідування підтверджують вчинення тяжкого дисциплінарного проступку, а саме порушення Присяги працівника поліції, невиконання наказу керівника, невиконання обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, не здійснення заходів правового режиму воєнного стану, що стало наслідком неприбуття до місця несення служби (евакуації), визначених наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 24.02.2022 №87 та відсутності з 24.02.2022 на службі без поважних причин.

Територіальні громади Херсонської області станом на 31.05.2022 залишаються тимчасово окуповані, що не уможливлює несення служби поліцейськими, які залишилися на непідконтрольній Україні території.

Пояснення працівників поліції з приводу неможливості евакуюватися у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів», дисциплінарною комісією не розцінені як поважні причини відсутності на службі у період дії воєнного стану на підставі того, що станом на 31.05.2022 1523 працівника поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області виконало наказ начальника про евакуацію в безпечне місце та на сьогодні несуть службу на підконтрольній Україні території. Вважали за необхідне за грубе порушення службової дисципліни застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Головне управління Національної поліції в Херсонській області прийняло наказ від 31.05.2022 №401 «Про застосування дисциплінарного стягнення» (т.1 а.с.82, 163), відповідно до якого за результатами службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 10.05.2022 №184, встановлено, що окремими працівниками ГУНП вчинено дисциплінарний проступок, що полягає в порушенні службової дисципліни, не виконанні службових обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, в порушенні Присяги працівника поліції, не виконання наказу начальника ГУНП від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» та відсутності з 24.02.2022 на службі без поважних причин, а саме капітан поліції ОСОБА_1 (0015046), старший інспектор відділу підтримки управління головної інспекції, та наказано: «За грубе порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, вимог частини 4 статті 8, пункту 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 статті 23, пункту 2 статті 24, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 5 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337- VIII, абзацу 1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, капітана поліції ОСОБА_1 (0015046), старшого інспектора відділу підтримки управління головної інспекції, звільнити зі служби в поліції».

Головне управління Національної поліції в Херсонській області прийняло наказ від 22.06.2022 №563 о/с «Про особовий склад» (т.1 а.с.83, 164), яким наказано звільнити згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України: капітана поліції ОСОБА_1 (0015046), старшого інспектора відділу підтримки управління головної інспекції. Підстава: наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 31.05.2022 №401.

Вважаючи спірні накази протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Серед іншого в Розділі II Правил встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Дотримання вищезазначених вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того, перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Аналіз наведених положень є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

Згідно з вимогами ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Положення ст.ст.8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до вимог ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» закріплені основні повноваження поліції, зокрема пунктом 24 частини 1 встановлено, що поліція, бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Статтею 24 Закону України «Про Національну поліцію» визначені додаткові повноваження поліції, а саме у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» позивачем складено присягу на вірність Українському народові наступного змісту «усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

24.02.2022 Президентом України введено в дію Указ «Про введення в України воєнного стану», офіційне опублікування якого відбулося 24.02.2022 в газеті «Голос України» №37.

Зазначеним Указом Міністерству внутрішніх справ України разом з іншими військовими формуваннями, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати, передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Суд вважає, що в діях поліцейського ОСОБА_1 наявний дисциплінарний проступок, яким згідно Дисциплінарного Статуту Національної поліції України визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Надані суду докази та аргументи підтверджують вчинення тяжкого дисциплінарного проступку, а саме порушення Присяги працівника поліції, невиконання наказу керівника, невиконанні обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, не здійсненні заходів правового режиму воєнного стану, що стало наслідком неприбуття до місця несення служби (евакуації), визначених наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 №87, та відсутності з 24.02.2022 на службі без поважних причин.

З 24.02.2022 згідно наказу ГУНП в Херсонській області №87 місцем дислокації ГУНП в Херсонській області є м. Миколаїв. З ранку 24.02.2022 начальником ГУНП в Херсонській області було прийнято рішення про залучення особового складу на забезпечення громадського порядку і безпеки шляхом авто та пішого патрулювання.

Суд зазначає, що з аналізу наданих позивачем до суду документів вбачається, що доводи позивача ґрунтуються переважно на роздруківках з інтернет-сайтів та його здогадках.

При цьому, належних та достатніх доказів того, що позивач не знав про існування наказу щодо евакуації, а також доказів неможливості його виконання до суду не надано.

Крім того, суд вважає, що навіть якщо припустити наявність необізнаності позивача про евакуацію всього особового складу ГУНП в Херсонській області до м. Миколаїв, позивач зі стажем служби в органах внутрішніх справ України, маючи звання капітана поліції, під час дії особливого періоду та проведення евакуаційних заходів, повинен був усвідомлювати необхідність подальшого виїзду з окупованої території та повинен був, навіть у випадку необізнаності про існування відповідних вказівок, вчинити дії з метою отримання таких.

Також, суд зазначає, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості. У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах області підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в області.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що всі поліцейські ГУ НП в Херсонській області згідно наказу №87 зобов`язані були евакуюватися до Миколаївської області, в якій далі проходитимуть службу та будуть виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

Так, 24.02.2022 та 25.02.2022 зберігалася можливість безперешкодного виїзду за межі Херсонської області, що підтверджується встановленими обставинами та належними доказами. При цьому в подальшому можливість виїзду з тимчасово окупованої території Херсонської області підтверджується даними про кількість осіб, які покинули територію Херсонської області, інформацією ХДВА, публікаціями в ЗМІ.

Суд вважає, що пояснення позивача з приводу неможливості евакуюватися у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів», небезпідставно дисциплінарною комісією не розцінені такими як «поважність відсутності на службі в період дії воєнного стану», оскільки станом на 31.05.2022, зокрема, 1523 працівника поліції ГУНП в Херсонській області виконало наказ начальника про евакуацію в безпечне місце за таких саме умов, про які зазначає позивач, та на сьогодні несуть службу на підконтрольній Україні території.

ОСОБА_1 , як поліцейський, який склав присягу на вірність Українському народові та сумлінність виконання службових обов`язків, з моменту офіційного опублікування Указу Президента України «Про введення в України воєнного стану», мав вживати всіх можливих заходів з метою виконання повноважень необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Проте, позивач був відсутній на робочому місці за адресою місця дислокації підрозділу, не вжив заходів щодо прибуття до місця дислокації підрозділу у місті Миколаїв, тобто самоусунувся від виконання службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам.

При цьому позивачем не заперечується факт відсутності його на службі за місцем дислокації підрозділу в період з 24.02.2022.

Фактично позивач, починаючи з 24.02.2022 перебував на окупованій території Херсонської області та про жодні спроби прибути до місця дислокації підрозділу у місті Миколаїв керівництву не повідомляв. Натомість зважав на відсутність можливості виїхати, що суперечить встановленим судом обставинам, зокрема, багаточисленним фактам евакуації особового складу ГУ НП в Херсонській області протягом періоду, починаючи з 24.02.2022 та до теперішнього часу.

Суд вважає, що зазначені позивачем підстави для залишення у Херсонській області не є для поліцейського поважною причиною для самовільного залишення місця служби та дислокації підрозділу, де служив позивач.

Суд підкреслює, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Також, відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція).

Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Крім того, з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 по справі №815/4478/16.

Також, суд зазначає, що чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, суд дійшов до висновку, що вони тісно пов`язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже під вчинками, що дискредитують звання працівника Національно поліції України та власне органи національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, порушення позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 по справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява№ 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява № 63235/00).

Таким чином, на підставі наведеного, суд прийшов до переконання про те, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

На підставі викладених обставин та досліджених доказів, суд вважає, що в даних спірних відносинах ГУНП в Херсонській області при винесенні оскаржених наказів про застосування дисциплінарного стягнення в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції та в частині звільнення позивача зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи позивача щодо порушення порядку проведення службового розслідування внаслідок не відібрання пояснень, не повідомлення про дату та час засідання дисциплінарної комісії суд оцінює критично, так як за підписом голови дисциплінарної комісії на електронну скриньку позивача направлено лист від 24.05.2022 № 873/04/32-2022, яким запропоновано прибути 27.05.2022 за визначеною адресою для надання пояснень за фактом невиконання наказу начальника ГУНП щодо евакуації (передислокації) підпорядкованих підрозділів у визначений безпечний район, а також відсутність без поважних причин на службі, що підтверджується наданим відповідачем-1 скриншотом.

До того ж відповідно до частини 3 статті 27 Дисциплінарного статуту виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення. Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Крім викладеного, суд також зазначає, що певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

Крім того, аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод "оцінки справедливості процесу в цілому" не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості (рішення від 24.03.1988 р. по справі "Олссон проти Швеції" (Olsson v. Sweden).

При цьому, суд також приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи "Сутяжник проти РФ" (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах № 826/5575/17, № 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом. Скасування правильного по суті рішення, за відсутності фундаментального порушення, є відступленням від принципу правової визначеності ("res judicata") та недопустимим.

Отже, дії відповідача щодо проведення службового розслідування відносно позивача, вчинені з дотриманням Дисциплінарного статуту, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, сформований в результаті цих дій висновок про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

Судом враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, ).

Повний текст рішення суду виготовлений 18.10.2023.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.