Справа № 640/1318/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1318/20 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення від 29.10.2019 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 29.10.2019.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 19 червня 2023 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як платник податків на додану вартість з 20.06.2002.

Видами діяльності позивача за КВЕД є: 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування.

Головним управлінням ДПС у м. Києві була проведена планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018.

В ході перевірки було встановлено порушення позивачем, зокрема:

- п.161 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК України - занижено військовий збір з чистого доходу в сумі 7831,72 грн.;

- п. 198.5 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 ст. 200 ПК України - занижено податкові зобов`язання з ПДВ, що підлягають сплаті до бюджету на суму 46114 грн.;

- п. 177.2, п. 177.4 ст.177 ПК України - занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 93980,70 грн.;

- ст. 201 ПК України - встановлено відсутність реєстрації податкових накладних за жовтень 2016, листопад 2016, січень 2017, березень 2017, травень 2017, липень 2017, серпень 2017, жовтень 2017, грудень 2017, березень 2018, травень 2018, червень 2018, липень 2018, серпень 2018, жовтень 2018, листопад 2018 - на загальну суму ПДВ - 36112,00 грн.;

- п. 1 ч. 2 ст . 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" , єдиний внесок із сум чистого доходу не нарахований і не перерахований до бюджету в сумі 57087,77 грн. за 2016 рік.

Результати перевірки оформлені Актом перевірки від 30.09.2019 № 182/26-15-42-04-30-6.

На підставі висновків Акта перевірки відповідачем винесені наступні рішення:

- № від 29.10.2019, згідно з яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 9 789,65 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 7 831,72 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 1957,93 грн.;

- № від 29.10.2019, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів» на суму 45 140,00 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 36112,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 9028,00 грн.;

- № від 29.10.2019, яким за відсутність реєстрації податкових накладних застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 18056,00 грн. (36112,00 грн. * 50%).

- № від 29.10.2019, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 117 475,87 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням - 93 980,70 грн., за штрафними санкціями - 23 495,17 грн.

- №, яким донараховано позивачу штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску до бюджету в сумі 57087,77 грн. за 2016 рік у розмірі 17126,33 грн.

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафу №Ф- від 29.10.2019 на суму 57087,77 грн.

Вважаючи рішення № від 29.10.2019 та вимогу про сплату боргу протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (тут і надалі - Закон №2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За змістом приписів статті 2 Закону №2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

База нарахування єдиного внеску визначена у статті 7 Закону №2464-VI.

Зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частиною другою статті 9 Закону №2464-VI визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення), або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Таким чином, базою нарахування єдиного внеску є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Судом встановлено, що під час планової виїзної перевірки контролюючим органом було встановлено, порушення позивачем п. 177.2, п. 177.4 ст.177 ПК України, а саме заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 93980,70 грн., внаслідок чого позивачу було донараховано сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 117 475,87 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням - 93 980,70 грн., за штрафними санкціями - 23 495,17 грн.

За вказаним фактом порушення контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.10.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 117 475,87 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням - 93 980,70 грн., за штрафними санкціями - 23 495,17 грн.

Також в Акті перевірки зазначено, що, враховуючи заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу, виникло заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у загальному розмірі 57087,77 грн. за 2016 рік

Колегія суддів зазначає, що саме на підставі цього висновку Акта перевірки, контролюючим органом сформовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким донараховано позивачу штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску до бюджету в сумі 57087,77 грн. за 2016 рік у розмірі 17126,33 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафу №Ф- від 29.10.2019 на суму 57087,77 грн.

Судом встановлено, що позивачем було оскаржено, зокрема податкове повідомлення-рішення № від 29.10.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 117 475,87 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням - 93 980,70 грн., за штрафними санкціями - 23 495,17 грн. у судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.04.2021 у справі № 640/4149/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року, визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 29.10.2019.

Таким чином, рішенням суду у справі №640/4149/20, яке набрало законної сили, встановлено протиправність та хибність висновків контролюючого органу, зазначених в акті перевірки про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу та встановлено протиправність податкового повідомлення-рішення № від 29.10.2019.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів зазначає, що оскільки висновки контролюючого органу щодо встановленого заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу визнано рішенням суду, що набрало законної сили, безпідставними та такими, що спростовано наданими позивачем доказами, та як наслідок, скасоване судом податкове повідомлення-рішення про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, відповідно є підстави визнати необґрунтованим та неправомірним і донарахування відповідачем позивачу на визначені суми єдиного внеску та накладення штрафу згідно пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за донарахування не нарахованого єдиного внеску, за ці періоди.

В даному випадку є обгрунтованими висновки суду першої інстанції про протиправність рішення від 29.10.2019 № та вимоги №Ф- від 29.10.2019 та наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

- залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких