Справа № 380/538/23
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 380/538/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Загрійчук О.В.

представника позивача Катревич Н.А.

відповідача не з`явився

представника відповідача не з`явився

розглянувши в порядку загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті в режимі відеоконференції) справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної державі матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) до ОСОБА_1 , в якому позивач просить:

стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) розмір заподіяної державі матеріальної шкоди в сумі 170752,62 грн. (сто сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні 62 коп.).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що аудиторською групою управління внутрішнього аудиту Адміністрації Державної прикордонної служби України проведений позаплановий внутрішній аудит ІНФОРМАЦІЯ_1

В ході перевірки встановлено, що головного сержанта ОСОБА_2 поновлено на військовій службі відповідно до наказу начальника прикордонного загону від 16.09.2022 №615-ос (на виконання рішення суду). Згідно з рішенням суду, 04.11.2022 виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 170752,62 гри за період з 19.06.2021 по 06.09.2022 після його неправомірного звільнення.

Відповідно до ч. 2 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 аудитом рекомендовано притягнути до повної матеріальної відповідальності у судовому порядку полковника ОСОБА_3 (виконував обов`язки начальника прикордонного загону) як посадову особу, винну у незаконному звільненні зі служби головного сержанта ОСОБА_8, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами останньому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 170 752,62 гри

Аудитом рекомендовано, запропонувати полковнику ОСОБА_5 добровільно відшкодувати збитки, завдані у зв`язку з виплатами грошового забезпечення за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення головного сержанта ОСОБА_8 у сумі 170752,62 грн, у разі відмови підготувати та направити позов щодо стягнення з полковника ОСОБА_3 коштів у сумі 170752,62 грн у рахунок відшкодування збитків, завданих у зв`язку' з виплатами грошового забезпечення за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення головного сержанта ОСОБА_8.

Запровадження рекомендації - забезпечення відшкодування збитків, заподіяних державі, а також запобігання прийняттю неправомірних рішень керівниками, наділених владними повноваженнями.

Відповідно до п. 1 Рекомендацій начальнику НОМЕР_4 прикордонного загону полковнику ОСОБА_3 направлений лист пропозицією відшкодувати збитки, завдані у зв`язку з виплатами грошового забезпеченні за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення головного сержанта ОСОБА_8 в сумі 170752,62 гривень.

Відповідь на вищезазначений лист не надходила.

Начальником НОМЕР_2 прикордонного загону 22.12.2022 року видано наказ №1766-АГ «Про результати внутрішнього аудиту» на виконання рекомендацій та з метою повного усунення виявлених прорахунків під час аудиту. Відповідно до пункту 1 наказової частини даного наказу визначено, що у разі не відшкодування в добровільному порядку збитків полковником ОСОБА_5 , встановленим порядком подавати позовну заяву до суду щодо стягнення даних коштів.

У зв`язку з протиправними діями Відповідача, які завдали збитків державі, Позивач звернувся до суду за стягненням відповідних коштів.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 12.04.2023 року прийнято до провадження справу, яка надійшла з Львівського окружного адміністративного суду, в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 29.05.2023 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача (ОСОБА_7.) про залишення позову без руху за вхід. №ЕП/15069/23.

Ухвалою від 29.05.2023 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача (ОСОБА_7.) про залишення позову без розгляду за вхід. №ЕП/15070/23.

08.06.202 року за вхід. №ЕП/21504/23 від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що пiдстави та умови притягнення до матерiальноi вiдповiдальностi визначаються положеннями ч.3 Закону Украiни «Про матерiальну вiдповiдальнiсть вiйськовослужбовцiв та прирiвняних до них осiб за шкоду, завдану державi», якими визначено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправлмірними рішеннями, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, якi виключають матерiальну вiдповiдальнiсть.

Умовами притягнення до відповідальності є:

1) наявнiсть шкоди;

2) протиправна поведiнка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язкiв вiйськової служби або службових обов`язкiв;

3) причинний зв`язок мiж протиправною поведiнкою особи i завданою шкодою;

4) вина особи в завданнi шкоди.

Таким чином, при вирiшеннi питання щодо можливості стягнення з Вiдповiдача грошових коштiв необхiдно встановити наявнiсть вcix складових умов, передбачених законом, для притягнення Вiдповiдача до матерiальноi вiдповiдальностi.

Надана Позивачем бухгалтерська довiдка щодо виплати ОСОБА_6 грошових коштiв не може вважатись належним доказом наявностi шкоди завданої Позивачу, як суб`єкту владних повноважень.

Зi змiсту постанови Восьмого апеляцiйного адмiнiстративного суду вбачається, що рiшення про задоволення позовних вимог було прийнято у зв`язку з дефектом процедури прийняття наказу про звiльнення.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність в діях Відповідача обов`язкових складових умов для притягнення до матеріальної відповідальності.

Ухвалою від 19.06.2023 року продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. підготовчого засідання по справі призначено на « 03» липня 2023 року об 11 год. 00 хв.

19.06.2023 року за вхід.№19881/23 надійшли заперечення на відзив, в яких позивачем наголошується, що відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку.

27.06.2023 р. за вхід.№ЕП/24416/23 надійшли заперечення представника відповідача, в яких зазначено, що стаття 8 закону України «Про матерiальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначає, що посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Тобто, законодавець виділяє три окремі підстави, що надають позивачу право не проводити службове розслідування, а одразу притягати відповідача до матеріальної відповідальності, серед яких є рішення суду.

Зазначене підтверджує доводи Відповідача в тій частині, що враховуючи наявність рішення суду, що набрало законної сили та підлягало негайному виконанню, в якому встановлено, що виданий відповідачем наказ є протиправним, датою для початку відліку тримісячного строку для звернення до суду є дата ухвалення Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови, тобто, 06.09.2022 року.

Ухвалою від 03.07.2023 року задоволено клопотання представника позивача за вхід. №21495/23 від 28.06.2023 року та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в онлайн системі відеоконференцзв`язку «EASYCON».

Ухвалою від 13.07.2023 року задоволено клопотання представника позивача та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції в онлайн системі відеоконференцзв`язку «EASYCON». Доручено Львівському окружному адміністративному суду забезпечити проведення відеоконференції судового засідання призначеного на 21 липня 2023 року.

Ухвалою суду від 21.07.2023 року зупинено провадження по справі до 21.09.2023 року.

Ухвалою суду від 21.09.2023 року із занесенням до протоколу підготовчого засідання було поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 21.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.10.2023 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 22.08.2019 року №222-ос «По особовому складу» підполковник ОСОБА_7 приступив до виконання посадових обов`язків першого заступника начальника загону - начальника штабу.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 19.11.2021 року №396-ос «По особовому складу» полковника ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, у звязку з вибуттям для подальшого проходження служби до НОМЕР_4 прикордонного загону Південного регіонального управління, м. Одеса.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 04.06.2021 року №178-ос «По особовому складу» старшина ОСОБА_6 , технік - водій пункту технічного обслуговування та ремонту об`єднаної ремонтної ремонтно-технічної майстерні відділення технічного забезпечення, звільнений з військової служби (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту).

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 18.06.2021 року №195-ос «По особовому складу» старшина ОСОБА_6 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

12.01.2022 року Львівським окружним адміністративним судом винесено рішення в адміністративній справі №380/12275/21 за позовом ОСОБА_6 до Львівського прикордонного загону про визнання незаконними та скасування наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №178-ос від 4.06.2021 про звільнення позивача з військової служби в запас на підставі підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) пункту 2 частини 5 статгі 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 18.06.2021 року №195-ос «По особовому складу» про виключення зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення і направлення для зарахування на військовий облік; зобов`язання поновити позивача на військовій службі та на займаній до звільнення посаді з 18.06.2021 та виплатити середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

06.09.2022 року Восьмим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу позивача задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 04.06.2021 року №178-ос «Про особовий склад», яким звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) пункту 2 частини 5 статі 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; визнано протиправним та скасовано наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 18.06.2021 року №195 ос «По особовому складу», яким позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення та направлено позивача для зарахування на військовий облік; зобов`язано поновити ОСОБА_6 на посаді техніка-водія пункту технічного обслуговування та ремонту об`єднаної ремонтно-технічної майстерної відділення технічного забезпечення прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_5 ) з 19.06.2021 року; стягнуто з прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_5 ) середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19 червня 2021 року по 06 вересня 2022 року в розмірі 170752 (сто сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні 62 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону «Про особовий склад» від 16.09.2022 року №615-ос, ОСОБА_6 поновлено на військовій службі із зарахуванням до списків особового складу загону та на всі види забезпечення з 19.06.2021 року із здійсненням виплати середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.06.2021 року по 06.09.2022 року в розмірі 170752,62 грн.

Згідно довідки фінансової частини НОМЕР_2 прикордонного загону в листопді 2022 року ОСОБА_6 виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 170752,62 грн.

Відповідно до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 07.10.2022 №512/0/81-22-АГ «Про здійснення внутрішнього аудиту», аудиторською групою управління внутрішнього аудиту Адміністрації Державної прикордонної служби України проведений позаплановий внутрішній аудит ІНФОРМАЦІЯ_1

На адресу НОМЕР_2 прикордонного загону надійшли «Рекомендації за результатами внутрішнього аудиту ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_5 ) Державної прикордонної служби України за період з 01 січня по 31 жовтня 2022 року (аудиторський звіт від 09.11.2022 №6).

В ході перевірки встановлено, що головного сержанта ОСОБА_2 поновлено на військовій службі відповідно до наказу начальника прикордонного загону від 16.09.2022 №615-ос. Згідно з рішенням суду 04.11.2022 виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 170 752,62 грн. за період з 19.06.2021 по 06.09.2022 після його неправомірного звільнення (розрахункова відомість №2144-МР1-0311).

Відповідно до ч. 2 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 аудитом рекомендовано притягнути до повної матеріальної відповідальності у судовому порядку полковника ОСОБА_3 (виконував обов`язки начальника прикордонного загону) як посадову особу, винну у незаконному звільненні зі служби головного сержанта ОСОБА_8, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами останньому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 170752,62 грн.

Аудитом рекомендовано запропонувати полковнику ОСОБА_5 добровільно відшкодувати збитки, завдані у зв`язку з виплатами грошового забезпечення за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення головного сержанта ОСОБА_8 у сумі 170 752,62 грн, у разі відмови підготувати та направити позов щодо стягнення з полковника ОСОБА_3 коштів у сумі 170 752,62 грн. у рахунок відшкодування збитків, завданих у зв`язку з виплатами грошового забезпечення за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення головного сержанта ОСОБА_8.

Запровадження рекомендації - забезпечення відшкодування збитків, заподіяних державі, а також запобігання прийняттю неправомірних рішень керівниками, наділених владними повноваженнями.

Відповідно до п. 1 Рекомендацій начальнику НОМЕР_4 прикордонного загону полковнику ОСОБА_3 направлений лист від 13.12.2022 №11/19423-22-Вих з пропозицією відшкодувати збитки, завдані у зв`язку з виплатами грошового забезпеченні за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення головного сержанта ОСОБА_8 в сумі 170 752,62 гривень.

Відповідь на вищезазначений лист не надходила.

Начальником НОМЕР_2 прикордонного загону 22.12.2022 року видано наказ №1766-АГ «Про результати внутрішнього аудиту» на виконання рекомендацій та з метою повного усунення виявлених прорахунків під час аудиту. Відповідно до пункту 1 наказової частини даного наказу визначено, що у разі не відшкодування в добровільному порядку збитків полковником ОСОБА_5 , встановленим порядком подавати позовну заяву до суду щодо стягнення даних коштів.

Релевантні джерела права та висновки суду

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначено Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

В частині 1 статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідальність військовослужбовців за вчинення правопорушень, визначено статтями 26-27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут). Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами.

До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно- мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

В частині 2 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку.

Як встановлено судом, Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 06.09.2022 року дійшов наступних висновків:

«При цьому, попереджаючи військовослужбовця про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування, останнє повинно дотримуватись строку такого попередження.

Як підтверджується матеріалами справи, 04.06.2021 року ОСОБА_6 попереджено про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування.

Начальником НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України винесено наказ №178-ос від 04.06.2021 року «Про особовий склад» про припинення (розірвання) контракту з військової служби із старшиною ОСОБА_6 за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статі 26 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Таким чином, колегія суддів вважає, що при достроковому припиненні (розірванні) контракту відповідачем порушено процедуру попередження військовослужбовця про дану обставину, оскільки попередження та наказ винесені в один день.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в зазначеному попередженні відсутня відмітка про ознайомлення позивачем із таким попередженням, а також про відмову в його ознайомленні, що свідчить про те, що позивач у встановленому законом порядку не був попередженим про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування, відтак відповідачем, при достроковому припиненні (розірванні) контракту не було дотримано вимог пункту 36 Положення…

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що при винесенні оскаржених наказів № 178-ос від 04.06.2021 року, № 195-ос від 18.06.2021 року та звільненні позивача із займаної посади відповідачем не було додержано процедури звільнення, що свідчить про протиправність дій…».

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду згідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону «Про особовий склад» від 16.09.2022 року №615-ос ОСОБА_6 поновлено на військовій службі із зарахуванням до списків особового складу загону та на всі види забезпечення з 19.06.2021 року з здійсненням виплати середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.06.2021 року по 06.09.2022 року в розмірі 170 752,62 грн.

Згідно з ст. 7 Закону №160 розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Згідно довідки фінансової частини НОМЕР_2 прикордонного загону в листопді 2022 року ОСОБА_6 виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 170752,62 грн.

Начальником НОМЕР_2 прикордонного загону 22.12.2022 року видано наказ №1766-АГ «Про результати внутрішнього аудиту» на виконання рекомендацій та з метою повного усунення виявлених прорахунків під час аудиту. Відповідно до пункту 1 наказової частини даного наказу визначено, що у разі не відшкодування в добровільному порядку збитків полковником ОСОБА_5 , встановленим порядком подавати позовну заяву до суду щодо стягнення даних коштів.

У випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то він зобов`язаний прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено конкретну дію (посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку, яку повинен вчинити позивач, а саме, звернутись до суду про стягнення шкоди в судовому порядку.

Вказаний закон не передбачає декілька варіантів, серед яких позивач повинен обрати, а тому суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Верховного Суду у справі №804/243/18 та Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 2-9, 241, 242-246, 250, 255, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної державі матеріальної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) розмір заподіяної державі матеріальної шкоди в сумі 170752,62 грн. (сто сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні 62 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Військова частина НОМЕР_5 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 )

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_7 )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.