Справа № 140/31247/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/31247/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, позивач) звернулось в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач) про скасування постанови державного виконавця Трофимюка П.В. від 08.09.2023 у виконавчому провадженні №70087987 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 08.09.2023 винесено постанову №70087987 про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Волинській області в розмірі 10 200 грн за невиконання рішення суду від 21.01.2022 у справі №140/14684/21.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки листом ГУ ПФУ у Волинській області від 18.07.2023 №0300-0306-5/40911 повідомлено державного виконавця про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №140/14684/21 виконане в межах покладених зобов`язань та про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2021 по 31.03.2023 в сумі 98965, 98 грн. Виплата заборгованості буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Також зазначено, що з 01.04.2023 виплата до пенсії ОСОБА_1 здійнюється щомісячно разом з основною пенсією.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII встановлена відповідальність боржника за невиконання рішення суду без поважних причин. Позивач зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. З огляду на що просить скасувати постанову відповідача про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Волинській області.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням параграфу 2 глави 11 розділу II КАС України. Судове засідання призначено на 10 год.00 хв. 19.10.2023.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 17.10.2023 №27402 відповідач пред`явлені позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав правомірності оскаржуваної постанови. Вказує, що станом на дату винесення постанови про накладення штрафу 08.09.2023 рішення суду в повній мірі не виконано. Відтак, були наявні підстави для вжиття заходів відповідальності до боржника у виконавчому провадженні №70087987.

У судове засідання 19.10.2023 представники сторін не прибули, хоча належними чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, зокрема передбаченої частиною 7 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням приписів частини третьої статті 194, частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 18.10.2022 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70087987 на виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №10753/2022 від 31.08.2022 у справі № 140/14684/21 про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 10.05.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) (а.с.7).

Вказана постанова супровідним листом від 18.11.2022 №35055 була надіслана в ГУ ПФУ у Волинській області для відома та виконання (а.с.6).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 18.11.2022 №0300-1706-8/38234 повідомлено державного виконавця про виконання вказаного рішення суду в добровільному порядку в межах покладених зобов`язань. Зокрема, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 по справі №140/14684/21 ГУ ПФУ у Волинській області в добровільному порядку проведено нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2021 по 21.02.2022 в сумі 39619,16 грн (а.с.8).

06.01.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюком П.В. за № 69 надіслано ГУ ПФУ у Волинській області вимогу про термінове надання інформації про виконання рішення суду, зокрема, чи здійснюється виплата до пенсії ОСОБА_1 у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) (а.с.9)

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 26.01.2023№0300-0306-5/3959 повідомлено державного виконавця про виконання вказаного рішення суду в межах покладених зобов`язань та про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2021 по 21.02.2022 в сумі 39619,16 грн (а.с.10).

17.05.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюком П.В. винесено постанову ВП №70087987, відповідно до якої за невиконання рішення суду накладено на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн (а.с.14).

ГУ ПФУ у Волинській області оскаржило вказану постанову до суду. Однак, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 у справі № 140/11974/23 адміністративний позов ГУ ПФУ у Волинській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування постанови повернуто без розгляду.

27.06.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюком П.В. за № 19105 повторно надіслано ГУ ПФУ у Волинській області вимогу щодо виконання рішення суду, яку отримано позивачем 27.06.2023 (а.с.11).

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 18.07.2023№0300-0306-5/40911 повідомлено державного виконавця про виконання вказаного рішення суду в межах покладених зобов`язань та про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2021 по 31.03.2023 в сумі 98965,98 грн. Також зазначено, що виплата заборгованості буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, вказано, що з 01.04.2023 виплата підвищення до пенсії ОСОБА_1 здійснюється щомісячно разом з основною пенсією. У вказаному листі ГУ ПФУ у Волинській області зазначило, що на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом №10753/2022 постанови про відкриття виконавчого провадження №70087987 від 18.10.2022 підлягає закінченню (а.с.12).

08.09.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюком П.В. у виконавчому провадженні №70087987 винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ у Волинській області штрафу у розмірі 10 200 грн (а.с.16).

Вказана постанова мотивована, тим, що ГУ ПФУ у Волинській області не здійснено нарахування і виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із застосуванням розрахункової величини - дві мінімальні заробітні плати (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Постанова про накладення штрафу від 08.09.2023 була надіслана позивачу згідно із супровідним листом від 08.09.2023 №25153 та надійшла до ГУ ПФУ у Волинській області 22.09.2023 вх.№8776/14, а відтак, адміністративний позов подано в строк, передбачений статтею 287 КАС України 03.10.2023.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною першою статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII.

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 08.09.2023 у виконавчому провадженні №70087987 слідує, що підставою для накладення на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штрафу у розмірі 10200 грн стало те, що рішення суду залишається не виконаним, а саме не здійснено нарахування і виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із застосуванням розрахункової величини - дві мінімальні заробітні плати (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

З цього приводу суд зазначає наступне.

З матеріалів виконавчого провадження № 70087987 вбачається, що отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2022, а також дві вимоги державного виконавця, ГУ ПФУ листами неодноразово повідомляло відповідача про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №140/14684/21 виконане в добровільному порядку. Зокрема, листом ГУ ПФУ у Волинській області від 18.07.2023 №0300-0306-5/40911 повідомлено державного виконавця про виконання вказаного рішення суду в межах покладених зобов`язань та про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2021 по 31.03.2023 в сумі 98965,98 грн. Також зазначено, що виплата заборгованості буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, вказано, що з 01.04.2023 виплата підвищення до пенсії ОСОБА_1 здійснюється щомісячно разом з основною пенсією.

Також на підтвердження вказаних вище обставин позивач надав відповідачу довідку про розрахунок боргу та розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (а.с.17).

Як вбачається з розпорядження про перерахунок пенсії №73, на виконання рішення суду від 21.01.2022 у справі №140/14684/21 ГУ ПФУ у Волинській області проведено нарахування ОСОБА_1 з 01.06.2021 підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 01.01.2023 загальний розмір пенсійної виплати складає 11317,74 грн, в т.ч. доплата по статті 39 вказаного Закону від прожиткового мінімуму в сумі 4 540 грн, при цьому, суд звертає увагу на те, що така доплата встановлена щомісячно без обмеження будь-яким строком.

Відносно доводів відповідача, що до пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має застосовуватись розрахункова величина - дві мінімальні заробітні плати (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік), суд зазначає наступне.

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі Закон №1774-VIII) та за змістом пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1774-VIII, після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.11.2020 у справі № 200/9195/19-а підтримала такий підхід до застосування положень Закону № 1774-VIII, у пункті 88 постанови дійшла висновку, що унаслідок уведених Законом № 1774-VIII змін була змінена розрахункова величина з мінімальної заробітної плати на прожитковий мінімум, яка стала застосовуватися для обчислення всіх виплат, де раніше застосовувалася як розрахункова величина мінімальна заробітна плата, а також для обчислення інших платежів та санкцій.

Окрім того, у мотивувальній частині рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі 140/14684/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, зазначено наступне: «Додатково суд звертає увагу, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, та за змістом пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року».

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного суд зазначає, що станом на день винесення оскаржуваної у даній справі постанови про накладення штрафу у державного виконавця була наявна інформація та документальне її підтвердження про стан виконання боржником рішення суду від 21.01.2022 у справі 140/14684/21, а саме про нарахування стягувачу підвищення до пенсії за період з 01.06.2021 по 31.03.2023 в сумі 98965,98 грн, та про виплату йому з 01.04.2023 щомісячно без обмеження будь-яким строком такого підвищення.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не виконав повністю вказане рішення суду (у частині виплати заборгованості з 01.06.2021 по 31.03.2023 в сумі 98965,98 грн) саме у зв`язку із відсутністю виділених на цю мету коштів, а доказів вчинення ГУ ПФУ у Волинській області чи його посадових осіб протиправної бездіяльності щодо невиконання рішення суду матеріали справи не містять.

Однак обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником саме без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту четвертого Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, виплати здійснюються Головними управліннями Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не мають.

Суд враховує, що згідно з інформаційною довідкою №0300-05-7/38804 від 10.07.2023 станом на 01.07.2023 до ГУ ПФУ у Волинській області надійшло 21156 судових рішень у справах про пенсійне забезпечення громадян, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою по погашенню заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, на виконання рішень судів проведені нарахування на загальну суму , 13 грн. Кошти на погашення заборгованості на виконання рішень судів з пенсійних виплат в сумі 360000 тис. грн. визначено бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 631 від 24.06.2023 . Борги, нараховані на виконання рішень судів, обліковуються ГУ ПФУ у Волинській області в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації (електронні пенсійні справи) та будуть виплачені в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету (а.с.20).

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а), від 13.06.2018 (справа № 757/29541/14-а), відповідно до якого невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що оскільки ГУ ПФУ у Волинській області вжило усіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду, а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів (заборгованості) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, при цьому, накладення штрафу жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів, тому позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав для застосування до ГУ ПФУ у Волинській області штрафу за невиконання рішення суду, у той час як матеріали справи свідчать про те, що позивачем (боржником у виконавчому провадженні №70087987) рішення суду виконано частково, а саме проведено нарахування стягувачу з 01.06.2021 по 31.03.2023 підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 98965,98 грн та з 01.04.2023 виплата такого підвищення здійснюється щомісячно без обмеження будь-яким строком.

За наведених вище підстав та виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною та скасування судом постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюка П.В. від 08.09.2023 у виконавчому провадженні №70087987 про накладення штрафу.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Через відсутність документально підтверджених витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюка П.В. від 08 вересня 2023 року у виконавчому провадженні №70087987 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, 1, )

Повний текст рішення складений 19 жовтня 2023 року

Суддя Т.М. Димарчук