Справа № 143/967/23
Суддя: Бойко А. В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/967/23
УХВАЛА

Іменем України

19 жовтня 2023 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Бойко А. В., оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Мєдвєдєв Сергій Сергійович, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

Встановив:

16.10.2023 до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Мєдвєдєв Сергій Сергійович, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, згідно з яким позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ №141453 від 23.05.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Перевіривши позовну заяву, суддя вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною 6 ст.161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №141453, була винесена 23.05.2023, однак позивач звернувся з позовом до суду лише 16.10.2023, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Як на підставу поважності пропуску строку оскарження постанови, позивач зазначає, що копію постанови він отримав лише в кінці вересня 2023, а тому просить поновити строк на її оскарження. Однак, до позову не долучено доказів поважності причин його пропуску, зокрема доказів отримання постанови саме в кінці вересня 2023 року.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові від 18 березня 2020 року по справі № 543/775/17, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України про те, що за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Так, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Також Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року - 2684 гривень.

Таким чином, за звернення з даним позовом до суду, позивач мав би сплатити судовий збір, що становить 536,80 гривень, із розрахунку 2684 гривні (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) * 0,2 (ставка судового збору).

Разом з тим, до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, для подання даного позову, у розмірі 536,80 гривень.

У позовній заяві позивач вказує, що є ветераном війни та має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - учасників бойових дій, на підтвердження чого долучив до заяви копію посвідчення серії НОМЕР_1 . Також, посилаючись на положення ст. 133 КАС України просив суд звільнити його від сплати судового збору з огляду на його скрутний матеріальний стан.

У відповідності до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі №545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12,22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року зроблено правовий висновок, згідно з яким учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, то відсутні підстави вважати, що справа, пов`язана із порушенням прав заявника як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій, а тому підстави для застосування положень ст. ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ч. 1, 2 якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В той же час, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подання позовної заяви, внаслідок чого відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення його сплати, передбачені ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, а тому позивач повинен сплатити та додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 536,80 гривень.

За правилами, визначеними частинами 1, 2 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вищезазначених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169 КАС України, суд -

Ухвалив:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Мєдвєдєв Сергій Сергійович про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Мєдвєдєв Сергій Сергійович, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя