Справа № 379/1199/23
Суддя: Зінкін В. І.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/1199/23
Провадження № 2-а/379/11/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Гопкало О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, інспектора СРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Казміренка Руслана Леонідовича про скасування постанови від 25.07.2023 серії БАВ № 190336 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач адвокат Слободенюк Г.М. звернулася до суду з даним позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Казміренка Руслана Леонідовича від 25.07.2023 серія БАВ № 190336 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначає, що вважає незаконними дії відповідача, як наслідок і дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач ОСОБА_2 ніякого відношення до зазначеної особи в постанові « ОСОБА_2 » немає. У постанові відсутнє посилання на докази на підставі яких інспектор поліції розглянув справу та виніс рішення, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП, не зазначено номер технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис обставин адміністративного правопорушення. Отже, це свідчить про недоведеність події та складу адміністративного порушення з боку позивача.

Оскільки інспектор патрульної поліції взагалі не назвав та не зафіксував в установленому законом порядку порушення водієм транспортного засобу ПДР України, його вимога про зупинку транспортного засобу та пред`явлення документів є не законною, а за відсутності доказів наявності підстави для зупинки транспортного засобу, наведеної у ст. 35 Закону, усі інші дії Третьої особи є протиправними.

Позивач не визнає факт вчинення ним правопорушення. Позивач не порушував правил дорожнього руху і не притягався до адміністративної відповідальності. Позивач має права міжнародного зразка громадянина Вірменії.

Також зауважувала, що інспектор поліції виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Позивач вимагав до розгляду запросити адвоката, поліцейські тільки посміхались над ним пояснюючи, що вони діють по протоколу. На підставі вищевикладеного, вважає, що інспектор поліції грубо порушив вимоги ст. ст.278, 279 КУпАП.

У відзиві на позовну заяву інспектор СРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції Казміренко Р.Л. зазначав, що викладені в позовній заяві вимоги та обставини не визнає повністю. Оскільки, під час зупинки транспортного засобу ВАЗ - 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та оформлення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідно до вимог наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису» проводився безперервний відеозапис даної події на нагрудну бодікамеру поліцейського.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Пояснив, що 25.07.2023 він їхав на автомобілі ВАЗ 21099. Його зупинили працівники поліції ОСОБА_4 та Бондаренко на вул. Сікевича в м. Тараща, біля магазина «Траш». Причину зупинки йому не сказали, попрохали документи. Він надав: права, страховку техпаспорт, довідку про судимість, копію рішення суду, а також переклад паспорта українською. Йому запропонували здати аналізи, вони їздили у лікарню. В його присутності справа по ст. 126 КУпАП не розглядалась. Він відмовився підписувати документи без адвоката. Він вимагав, щоб йому надали державного адвоката. Він зв`язався зі своїм адвокатом, але той не був на місці у Таращі. Він був впевнений, що його права дійсні в усьому світі, у тому числі в Україні. Він не пам`ятає, чи пропонували йому отримати копію оскаржуваної постанови.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що коли позивача спинили працівники поліції, склали протокол щодо наркотичного сп`яніння по ст. 130 КУпАП. Під час зупинки поліцейська ОСОБА_6 сказала, що будуть освідовувати. ОСОБА_4 сказав, що права не дійсні. Балян не має посвідки тимчасове проживання, а тимчасові права видаються коли є посвідка. Коли складали постанову по ст. 126 КУпАП, не було проведено процедуру розгляду. ОСОБА_4 сказав, що, якщо ОСОБА_7 не підпише постанову, то копію йому не надасть. Балян вимагав присутність адвоката, однак розгляд справи не був перенесений. У разі незгоди Баляна з правопорушенням за ст. 126 КУпАП, мався бути складений протокол по адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП, а не постанову. У постанову не зазначений номер бодікамери.

Відповідач ОСОБА_8 у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що 25.07.2023 патрулювали з з колегою ОСОБА_6 . Надійшла інформація, що водій ВАЗ 21099 може бути причетний до адміністративного правопорушення, керує у стані наркотичного сп`яніння. За перехрестям вулиць Сікевича та Хмельницького в м. Тараща, біля магазину «Траш», автомобіль ВАЗ «21099» був зупинений. ОСОБА_6 представилась, повідомила водію про причину зупинки, про проведення відеофіксації. Попрохали водія надати документи, які підтверджують особу і на транспортний засіб. Було встановлено, що водій повинен був замінити посвідчення водія у сервісному центрі на посвідчення водія українського зразка. Якщо водій на протязі 60 днів цього не зробив, то його посвідчення водія не дійсне. Водій підтвердив, що він був обізнаний з цим обов`язком. На підтвердження особи було надано тільки посвідчення водія. В постанові написав по батькові « ОСОБА_9 », бо позивач не надавав переклад паспорту. Була проведена перевірка по базі і там ОСОБА_7 зазначений як « ОСОБА_10 ». Постанова складалася в присутності ОСОБА_7 , однак, останній від підпису відмовився. Балян казав, що без адвоката нічого підписувати не буде, однак, клопотання про залучення його адвоката не було не в письмовій, не в усній формі. Відеозапис вівся на бодікамеру ОСОБА_6 . Номер у бодікамери відсутній.

Представник відповідача ГУНП в Київській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Правом подачі відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явились, на підставі наявних в справі доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 25.07.2023 інспектором СРПП ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП Київській області старшим лейтенантом поліції Казміренком Русланом Леонідовичем було винесено постанову БАВ № 190336 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. (а.с.8).

З постанови вбачається, що 25.07.2023 о 12 год 54 хв, в м. Тараща по вул. В. Сікевича, водій гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1а ПДР України.

У постанові зазначено в графі 7 «до постанови додаються»: відео фіксація на нагрудну бодікамеру, у графі 8 «положення ст.ст. 268, 289 КУпАП роз`яснено» та графі 9 «Копію постанови отримано»: від підпису відмовився.

Жодних застережень позивачем про порушення його прав у постанові не зазначено.

Із перекладу копії паспорта для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданого 21.03.2018, вбачається, що громадянин Республіки Вірменії ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув кордон України 26.09.2018 та паспорт дійсний у іноземній державі був до 28.08.2020 (а.с.55-56).

Ріпкинський районний суд Чернігівської області під час розгляду справи № 743/1270/19 у судовому засіданні встановив, що відповідач ОСОБА_11 являється громадянином Республіки Вірменія і на момент розгляду справи у нього відсутні документи, які давали право перебувати на території України. Документи про продовження терміну перебування в Україні або документи, які дають право на законне проживання в Україні відповідач не оформив (а.с.57). У зв`язку з недотриманням процедури затримання відповідача та відсутність підстав для його утримання в ПТПІ, судом відмовлено у задоволені позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_11 про затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців та примусове видворення з України (а.с.57-58).

Із копії характеристики вбачається, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Уродженець країни Вірменія, м. Єриван. Фактично проживає в АДРЕСА_1 . Займається підприємницькою діяльністю на території України з 2013 року. (а.с.59).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має водійські права іноземної держави, серія НОМЕР_3 від 04.04.2018 (а.с.11-12).

Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту.

Частиною другою цієї статті передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З відеозапису вбачається, що інспектором Казміренком Р.Л. надано право позивачу скористатися послугами адвоката. Так, працівниками поліції неодноразово була висловлена пропозиція запросити адвоката для розгляду справи. Безоплатна правова допомога при розгляді справи про адміністративні правопорушення законодавством не передбачена.

Крім того, позивач відмовився від підпису постанови та не зазначив у ній про порушення його прав.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановлено судом у постанов серія БАВ № 190336 від 25.07.2023 зазначено , що до неї додається відеофіксація на нагрудну камеру поліцейського, який був досліджений у судовому засіданні.

Суд оцінює критично доводи представника позивача, щодо не зазначення у постанові технічного засобу, на який велась фіксація, оскільки в постанові вказана що відеофіксація велася на бодікамеру. Необхідність вказання номеру бодікамери суд розцінює як надмірний формалізм.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 14 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Будь - яка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Згідно п. 1. 9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Підпунктом «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Крім того, згідно правової позиції, що міститься у постанові Верховного Суду, ухваленої у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 25 вересня 2019 року у справі №127/19283/17, право інспектора поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб не пов`язується з обов`язком доводити, що зупинка транспортного засобу була законною.

Згідно із п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.07.2023 ОСОБА_2 пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, згідно якого не має право керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 30 постанови КМУ «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Посвідчення водія іноземної держави, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає обміну. Обмін таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів (за винятком випадків, визначених пунктом 32 цього Положення).

У статті 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Позивачем та його представником не надано належних доказів для підтвердження факту тимчасового перебування на території України громадянина Вірменії ОСОБА_11 .

Із матеріалів справи вбачається, що позивача відсутні документи, які давали право перебувати на території України.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

Відповідно до паспорта НОМЕР_4 позивач - ОСОБА_11 є громадянином Вірменії, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний паспорт не дійсний в Україні з 29.08.2020.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача щодо невірного зазначення по батькові позивача у постанові, оскільки згідно паспортного документа іноземця позивач ОСОБА_11 , без зазначення по батькові.

Таким чином, ОСОБА_11 , керуючи 25.07.2023 року транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав право керування таким транспортним засобом відповідної категорії (відсутність дійсного на території України водійського посвідчення), що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому суд вважає, що працівником патрульної поліції прийнято обґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_11 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 2, 71-74, 77, 90, 139, 205, 242, 244 - 246, 268, 286, 272, 293, 295 КАС України, статтями 7, 9, 126, ч. 2, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_11 до Головного управління Національної поліції в Київській області, інспектора СРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Казміренка Руслана Леонідовича про скасування постанови від 25.07.2023 серії БАВ № 190336 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

ГоловуючийВ. І. Зінкін