Справа № 333/1538/22
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
16 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 333/1538/22
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,
перевіривши на відповідність нормам КАС України апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2022 року у справі № 333/1538/22 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької митниці про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав 20.09.2023 року, за допомогою засобів поштового зв`язку, апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подана до суду 20.09.2023 року. Рішення проголошене у день винесення 04.11.2022 року, саме з моменту проголошення рішення обчислюється десяти денний строк для оскарження рішення.

Для встановлення поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, залишено апеляційну скаргу без руху та зобов`язано надати до суду апеляційної інстанції докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків у строк десять днів з дня отримання ухвали, протягом якого заявник може надати докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалу від 26.09.2023 року отримано 03.10.2023 року відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення.

03.10.2023 року до суду від Запорізької митниці надійшла заяви про усунення недоліків апеляційної скарги. Просить поновити пропущений строк подання апеляційної скарги, вказує, що строк подання апеляційної скарги порушено з підстави неможливості вчасно сплатити судовий збір, у період з 28.02.2023 року по 14.09.2023 року Запорізька митниця не мала можливості сплатити судовий збір, 15.09.2023 року митниця мала достатні бюджетні асигнування та здійснила сплату.

Для поновлення строків на апеляційне оскарження повинні існувати об`єктивні, непереборні підстави.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Передбачено, що учасник справи може розраховувати на поновлення пропущеного строку у разі коли апеляційну скаргу подано протягом десяти днів з моменту проголошення рішення суду.

Суд вказує, що згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Підтверджується, що рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя виготовлено у повному обсязі та направлене Запорізькій митниці.

Запорізька митниця підтверджує обізнаність про рішення суду, вказує, що завчасно отримано його копію.

Підтверджується, що Запорізькою митницею була подана апеляційна скарга на рішення суду. Подання апеляційної скарги підтверджує обізнаність заявника про рішення суду. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 року апеляційна скарга повернута. Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 року була отримана Запорізькою митницею, що підтверджується потовим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Повторно апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції 20.09.2023 року засобами поштового зв`язку.

В ухвалі від 18.09.2020 року у справі № 11-119сап20 Велика Палата Верховного Суду вказує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Кількість разі подання апеляційної скарги може вплинути на поважність підстав порушення строку подання апеляційної скарги, проте відбулась затримка подання апеляційної скарги повторно. Верховний Суд у своїй практиці вказував, що повторне подання апеляційної скарги, навіть при наявності сплати судового збору, саме по собі не є підставою для поновлення строку подання апеляційної скарги. Слід зважати на допущене зволікання у поданні повторної апеляційної скарги після повернення первинної апеляційної скарги. Поновлення строку подання апеляційної скарги у такому випадку є недопустимим з огляду на обов`язковість судового рішення, набрання ним законної сили та часу його виконання.

Варто вказати, що суд вирішує питання про відкриття апеляційного провадження у той час, як минув майже рік після ухвалення рішення судом першої інстанції.

При вирішенні питання про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд керується правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 12.10.2021 року у справі № 160/15732/20.

У постанові від 18.01.2023 року у справі № 160/6211/21 Верховний Суд сформував правову позицію та вказав, що учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, для належного виконання процесуальних обов`язків. Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, неодноразово вказувалось, що право на доступ до судочинства, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункту 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 року у справі «Меньшакова проти України»). За висновком, викладеним в рішенні від 18.10.2005 року у справі «МПП «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними меж.

Слід враховувати правову позицією Верховного Суду, висловлену у постановах від 28.04.2021 року у справі № 640/3393/19, від 23.12.2021 року у справі №520/11348/2020. Верховний Суд вказував, що виходячи з принципу «належного урядування» державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у цьому випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

Суд витребував докази поважності пропуску строку подання апеляційної скарги, проте заявником не надано до суду докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

Заявник як на підставу для поновлення строку подання апеляційної скарги вказує неможливість вчасно сплатити удовий зборі, відсутність певного періоду бюджетних асигнувань для сплати судового збору.

Суд вказує, що відсутність коштів, призначених для сплати судового збору не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку. Суд вказує, що для поновлення строків на апеляційне оскарження повинні існувати об`єктивні, непереборні підстави. Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, місцевого бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії. Тобто посилання на відсутність коштів, як на причину пропуску строку, для суб`єкта владних повноважень є не доречним.

Суд чи інші сторони у справі не можуть очікувати поки у суб`єкта владних повноважень з`являться кошти для оплати судового збору та бажання оскаржити рішення суду.

У рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене, проголошене 04.11.2022 року. Апеляційну скаргу подано до суду 20.09.2023 року, тобто із порушенням відведеного строку у відповідності до ч. 4 ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У зв`язку з пропуском заявником строку на апеляційне оскарження та відсутністю підстав для поновлення такого строку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати положення пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

При поданні апеляційної скарги Запорізькою митницею сплачено судовий збір, що підтверджується платіжною інструкцією № 451 від 15.09.2023 року на суму 744,30 грн.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Нормами Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору у разі відмови у відкритті апеляційного провадження.

Сума судового збору, сплачена заявником апеляційної скарги складає 744,30 грн., та з огляду на відмову у відкритті апеляційного провадження та сплату збору, такий судовий збір можливо повернути платнику.

Керуючись ст. 298, ст. 299 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2022 року та визнати неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, вказані Запорізькою митницею.

Відмовити Запорізькій митниці у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2022 року.

Повернути Запорізькій митниці () судовий збір у сумі 744,30 грн. (сімсот сорок чотири гривні 30 копійок), сплачений при поданні апеляційної скарги платіжною інструкцією № 451 від 15.09.2023 року, з Державного бюджету України.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328- 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова