Справа № 932/9197/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 932/9197/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2023 року (суддя Куцевол В.В.) в справі № 932/9197/21 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до головного спеціаліста-інспектора з паркування за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Новицького Андрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 322969737 від 29 вересня 2021 року за частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), закриття справи за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року замінено відповідача головного спеціаліста-інспектора з паркування за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Новицького Андрія Сергійовича належним Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2023 року позов задоволено, скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 322969737 від 29 вересня 2021 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152-1 КпАП України, справу про адміністративне правопорушення закрите; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Звертає увагу на відсутність у рішенні власної позиції суду зі спірного питання, в рішенні зазначено позицію позивача.

Апелянт вказує, що фотознімки, зроблені інспектором, відповідають вимогам ст. 14-2 КУпАП, та є належними доказами відсутності факту сплати позивачем вартості послуг з паркування.

Вважає неправильною позицію суду першої інстанції стосовно оплати послуг паркування після закінчення часу паркування, адже така позиція суперечить пункту 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342. При цьому зауважує, що обставини адміністративного правопорушення, зафіксовані інспектором, мали місце з 14:23 до 14:37, тобто в час коли оплата за користування послугами з паркування не здійснена, а позивачем надані квитанції про оплату послуг з паркування з 12:36 до 13:36 та з 16:42 до 21:42.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Інспекції про розгляд справи про в судовому засіданні з викликом сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою від 29 вересня 2021 року серії РАП № 322969737 до повідомлення серії ІД № 00462491 від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до постанови ОСОБА_1 не здійснила оплату за паркування свого автомобіля «Daewoo Matiz» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , чим порушила вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1342.

У постанові про адміністративне правопорушення зазначено про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 152-1 КУпАП, не зазначено, за якою саме частиною статті 152-1 КУпАП підлягає притягненню особа до адміністративної відповідальності.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 322969737 від 29 вересня 2021 року складена з порушенням нормстатті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству, та підлягає скасуванню.

Врахувавши наявність доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу у сумі 8 000 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 22 жовтня 2021 року, виконання якого з боку адвоката Антонова Є.М. підтверджується актом виконаних робіт від 11 січня 2022 року, згідно із яким ним виконано такі роботи: аналіз та розробка правової позиції клієнта 3000 грн., складення позовної заяви 5000 грн., тобто позивачем доведено і факт понесення витрат на правову допомогу, і факт її надання, та врахувавши доводи відповідача про неспівмірність таких витрат зі складністю справи, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь позивача суми витрат в розмірі 2500,00 грн.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29 вересня 2021 року інспектором з паркування Новицьким А.С. винесено постанову серії РАП № 322969737 до повідомлення серії ІД № 00462491 від 17 вересня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 360,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152№ КУпАП, яке полягає у тому, що 17 вересня 2021 року о 14 год. 37 хв. транспортним засобом марки DAEWOO Matiz, номерний знак НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою Д1069, вул. Старокозацька, в районі будинків №№ 12-а 12-д м. Дніпро, з не оплатою вартості послуг за користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування, чим порушено абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342, та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152№ КУпАП.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 152№ Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) встановлена відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів та порушення правил обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів.

Зокрема, частиною першою статті 152№ Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) встановлено, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Разом з тим, як вірно вказав суд першої інстанції, в постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє посилання на частину статті 152№ КУпАП, за якою на позивача накладене адміністративне стягнення.

Тобто у постанові фактично відсутня кваліфікація дій позивача за конкретною частиною цієї статті (диспозицією) та, відповідно, неможливо перевірити, чи правильно інспектором застосовано санкцію за порушення правил паркування.

У статті 9 КУпАП законодавцем надано поняття адміністративного правопорушення, відповідно до якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У зв`язку з відсутністю в постанові серії РАП № 322969737 кваліфікації дій позивача за певною частиною статті 152№ КУпАП є правильним висновок суду першої інстанції про протиправність цієї постанови.

Доводи апелянта, які зводяться до доведеності вчинення позивачем правопорушення, суд відхиляє, адже неналежна кваліфікація дій особи не дозволяє суду надавати оцінку доведеності вини у особи у вчиненні правопорушення.

Суд звертає увагу, що загалом стаття 152№ КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування (частина перша); ааркування транспортних засобів на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, особами, які не мають відповідних пільг (крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті), або на місцях, не призначених для паркування відповідних транспортних засобів (частина друга); порушення посадовою особою суб`єкта господарювання, який утримує майданчики для паркування транспортних засобів, визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів (частина третя) тощо.

Відповідно, належна кваліфікація та зазначення у постанові конкретної норми закону, за якою особу притягнуто до відповідальності, має першочергове значення для визначення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення та правомірності накладення адміністративного стягнення (зокрема, в межах санкції, передбаченої за таке правопорушення).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2023 року в справі № 932/9197/21 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2023 року в справі № 932/9197/21 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 18 жовтня 2023 року та відповідно до частини третьої статті 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова