Справа № 280/2438/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 280/2438/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року (головуючий суддя Прасов О.О.)

в адміністративній справі №280/2438/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 19.04.2023 звернувся до суду з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати на період карантину до грошового забезпечення за травень, червень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, з січня по червень 2021 року та з серпня 2021 року по лютий 2023 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 за №375;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату на період карантину до грошового забезпечення за травень, червень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, з січня по червень 2021 року та з серпня 2021 року по лютий 2023 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 за №375.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектору батальйону 1, роти 1, взводу 2. Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 був прийнятий на службу до поліції на підставі наказу ГУНП №76о/с від 08.02.2016. За період проходження служби в органах патрульної поліції на посаді інспектора ОСОБА_1 постійно залучається до виконання обов`язків щодо забезпечення життєдіяльності населення, здійснює забезпечення правопорядку і безпеки громадян, і внаслідок виконання своїх обов`язків має безпосередній контакт з населенням. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу. Так постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022р. №1423 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020р. №338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020р. №1236» карантин та карантинні обмеження введені з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 продовжено до 30 квітня 2023 року. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою №211, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Відповідно до відомостей про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2020р. по лютий 2023р., відповідач здійснював додаткові доплати відповідно до Постанови КМУ №375 за період дії карантину лише чотири рази: у липні 2020 року - 19852,57 грн., серпні 2020 року - 5534,11 грн., грудні 2020 року - 15276,58 грн, та липні 2021 року - 9692,90 грн. Враховуючи, що посада та обов`язки позивача за період з 2020 року по лютий 2023 року були незмінні, а карантин спричинений коронавірусом SARS-CoV-2 - не скасовувався та продовжує свою дію, відповідач не мав повноважень щодо припинення нарахування доплати встановленої на період дії карантину постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375. Вважає, що відповідач протиправно, всупереч нормам та гарантіям затвердженим урядом України, не здійснював нарахування та виплату додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 у травні, червні, вересні, жовтні, листопаді 2020 року, з січня по червень 2021 року та з серпня 2021 року по лютий 2023 року. також вважає, що підставою для отримання доплати за Постановою №375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 3) внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням. При цьому, за правовою конструкцією пункту 1 постанови №375, за наявності всіх зазначених вище умов додаткова доплата встановлюється поліцейським імперативно, а не на розсуд керівництва. З огляду на перелік посадових обов`язків ОСОБА_1 , як інспектора у спірний період позивач працював за наявності всіх умов, що дають право на встановлення додаткової виплати, передбаченої Постановою КМУ №375, відповідач був зобов`язаний встановити та виплачувати позивачу в цей період додаткову доплату у розмірі до 50% грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу у відповідних умовах. Проте відповідач вказаний обов`язок не виконав, чим порушив права позивача пов`язані з оплатою праці. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що матеріали справи не містять доказів протиправності дій відповідача щодо невиплати позивачу додаткової доплати з період карантину за травень, червень, вересень, жовтень, листопад 2020 року та з січня по червень 2021 та з серпня 2021 по лютий 2023; та не містять доказів недотримання відповідачем приписів п.4, п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 за №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що він працював за наявності всіх умов, що дають право на встановлення додаткової виплати, передбаченої постановою №375, а тому відповідач має встановити та виплачувати позивачу в цей період додаткову доплату у розмірі до 50% грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу у відповідних умовах.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходить службу в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області на посаді інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області.

Судом першої інстанції досліджено:

- відомість про грошове забезпечення за період з січня 2020 року по грудень 2020 року по ОСОБА_1 ;

- відомість про грошове забезпечення за період з січня 2021 року по грудень 2021 року по ОСОБА_1 ;

- відомість про грошове забезпечення за період з січня 2022 року по лютий 2023 року по ОСОБА_1 ;

- трудову книжку НОМЕР_1 ; Витяг з Наказу Департаменту патрульної служби поліції від 12.07.2018 за №668о/с «По особовому складу»;

- посадову інструкцію поліцейського патрульної поліції ОСОБА_1 та ін.

За наслідками дослідження доказів, що містяться в матеріалах справи суд першої інстанції не встановлено порушень з боку відповідача, тому у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 за №580-VIII, норми постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 за №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 за №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у постанові Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 за №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» зазначено:

«Кабінет Міністрів України постановляє:

1. Установити, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

2. Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50% заробітної плати (грошового забезпечення). …

4. Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

5.Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. …».

Водночас, слід взяти до уваги, що згідно з Відомістю про грошове забезпечення за період з січня 2020 року по грудень 2020 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткову доплату на період дії карантину (а.с. 12):

у липні 2020 року у сумі 19852 грн. 57 коп.;

у серпні 2020 року у сумі 5534 грн. 11 коп.;

у грудні 2020 року у сумі 15276 грн. 58 коп.

Також, за Відомістю про грошове забезпечення за період з січня 2021 року по грудень 2021 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткову доплату на період дії карантину у липні 2021 року у сумі 9692 грн. 90 коп. (а.с. 13).

Водночас, згідно Відомості про грошове забезпечення за період з січня 2022 року по лютий 2023 року ОСОБА_1 не нараховано додаткову доплату на період дії карантину (а.с. 14).

При цьому, відповідач у відзиві на позов зазначає, що доплата до грошового забезпечення не є постійною складовою грошового забезпечення, а при її встановленні на підставі постанови КМУ №375 керівник встановлює сукупність умов для формування доплати, при цьому такі повноваження є дискреційними. Вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт. Абзацом 2 п.4 постанови КМУ №375 від 29.04.2020 встановлено, що персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником державної служби, керівником підприємства, установи. Тому така доплата здійснюється на підставі рішення/наказу керівника. Вважає, що самого факту перебування на посаді, яка передбачає спілкування з людьми, не достатньо для отримання такої доплати (а.с. 28-31).

Колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши обставини справи та норми постанови КМУ №375 від 29.04.2020, вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову обґрунтованим.

Так, абзацом 2 п.4 постанови КМУ №375 від 29.04.2020 встановлено, що персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Отже, така доплата здійснюється на підставі рішення/наказу керівника, який має дискреційні повноваження щодо цього питання.

Таким чином, саме керівник має відповідні повноваження визначати персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивачем не доведено, що відповідачем йому було не вірно нараховано та виплачено додаткову доплату на період дії карантину за період з травня 2020 року по лютий 2023 року.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено, що відповідачем здійснено нарахування та виплату додаткової доплати на період дії карантину за період з травня 2020 року по лютий 2023 року не пропорційно відпрацьованому часу позивача в умовах наведених у п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 за №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Оскільки матеріали справи не містять доказів не дотримання відповідачем приписів п.4, п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 за №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини, спростовують доводи, викладені позивачем.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 18.10.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18.10.2023.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя С.В. Чабаненко