Справа № 440/9865/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Слободянюк Н.І.

10 жовтня 2023 р.Справа № 440/9865/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

09.11.2022 року позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 4 Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - УСЗН Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області) від 25.07.2022 року про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати УСЗН Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області зареєструвати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщену особу та видати довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 народився та постійно проживав з родиною у м. Шахтарськ Донецької області, саме через смерть матері та з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, масових порушень прав людини, вимушений був переїхати на постійне проживання до м. Горішні Плавні Полтавської області.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов УСЗН Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області зазначає, що у довідці про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру відносно ОСОБА_2 відсутні відомості про місце проживання. Решта наданих позивачем документів також не підтверджує факт проживання ОСОБА_2 на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення на момент виникнення обставин зазначених в ст. 1 Закону України від 20.10.2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII).

Крім того відповідач зазначив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 263 від 28.09.2021 року ОСОБА_2 надано статус «дитини-сироти» у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_3 , яка померла07.12.2019 року, піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_2 призначено ОСОБА_1 та місцем проживання неповнолітнього було визначено місце проживання піклувальника. Відповідно до паспорту громадянина України ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року (справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження) відмовлено у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 .

Висновок суду вмотивований тим, що позивач надав відповідачу лише ті документи (копію паспорта матері ОСОБА_3 із зазначеним місцем реєстрації у м. Шахтарськ Донецької області та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 22 січня 2020 року із зазначеним місцем смерті у м. Шахтарськ Донецької області), які підтверджували факт його проживання в м. Шахтарськ до 07.12.2019 року (дати смерті матері, місце проживання якої вважається і місцем проживання її дитини, яка не досягла 14 років)

Отже, позивач не надав відповідачу документи на підтвердження місця свого проживання в м. Шахтарськ Донецької області станом на 24.02.2022 року, орієнтовний перелік яких наведено у ч. 7 ст. 4 Закону № 1706-VII: військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби; трудова книжка із записами про трудову діяльність; документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно; свідоцтво про базову загальну середню освіту; атестат про повну загальну середню освіту; документ про професійно-технічну освіту; документ про вищу освіту (науковий ступінь); довідка з місця навчання; рішення районної, районної у мм. Києві чи Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування; медичні документи; фотографії; відеозаписи тощо.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

Аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позові.

Відзив на апеляційну скаргу від УСЗН Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м. Шахтарськ Донецької області, його батьком є: ОСОБА_4 (відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України), матір`ю - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції 14.07.2006 року (а.с. 14).

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України).

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна (ч. 3 ст. 29 Цивільного кодексу України).

Згідно із копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.07.2000 року (а.с. 18-20), зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Горішньоплавнівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 22.01.2020 року (а.с. 21), ОСОБА_3 померла у м. Шахтарськ Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про надання статусу та встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 263 від 28.09.2021 року (а.с 22) вирішено:

1) надати неповнолітньому ОСОБА_2 статус «дитина-сирота» у зв`язку з тим, що:

- мати дитини ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 44 від 22.01.2020 року, виданий Горішньоплавнівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 22.01.2020 року;

- відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 1, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області 13.04.2010 року.

2) призначити ОСОБА_1 , 1955 р.н., піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитиною-сиротою;

3) місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_2 , 2006 р.н., визначити місце проживання піклувальника.

Згідно із копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 25.01.2000 року (а.с. 23-25), зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки від 16.10.2014 року № 1633-15 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 26).

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 28.10.2021 року, виданої Горішньоплавнівським відділом Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, місце реєстрації ОСОБА_2 відсутнє (а.с. 12-13).

20.07.2022 року ОСОБА_2 звернувся до УСЗН Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 77 зворот- 78).

До заяви було додано: 1) копію паспорту громадянина України № НОМЕР_5 від 20.10.2021 року, 2) довідку про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № без зазначення місця проживання, 3) свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , 4) копію паспорта матері ОСОБА_3 з зазначеним місцем реєстрації у м. Шахтарськ Донецької області; 5) копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 22.01.2020 року; 6) рішення Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 263 від 28.09.2021 року «Про надання статусу та встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », 7) копію довідки про склад сім`ї ОСОБА_5

25.07.2022 року УСЗН Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, керуючись ст. 1, п. 2 ст. 4 Закону №1706-VII, п.п. 5 п. 8 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, прийнято рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 4, яким відмовлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 8-9).

В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що у довідці про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № не зазначено місце реєстрації, а надані докази не підтверджують факт проживання останнього в м. Шахтарськ Донецької області.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлюються Законом № 1706-VII.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 ст. 4 Закону № 1706-VII).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1706-VII, для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Частиною 7 ст. 4 Закону № 1706-VII встановлено, що разом із заявою заявник подає документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності, документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту, документи про професійно-технічну освіту, документ про вищу освіту (науковий ступінь), довідку з місця навчання, рішення районної, районної у місті Києві чи Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

У передбаченому абзацом третім цієї частини випадку уповноважений орган, визначений частиною третьою цієї статті, зобов`язаний розглянути заяву про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи протягом 15 робочих днів та прийняти рішення про видачу заявнику довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстави відмови, яке підписується керівником цього органу.

Згідно ч. 10 ст. 4 Закону № 1706-VII заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу, до їх відновлення;

4) у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Порядок збирання та оброблення даних, оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та форма її зразка затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 4 Закону №1706-VIІ ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - Порядок № 509) (в редакції на час звернення позивача із заявою про взяття на облік).

Абзацом 2 п. 1 Порядку № 509 визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 2 Порядку № 509 для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Відповідно до п. 3 Порядку № 509, заява про взяття на облік повинна містити, зокрема, відомості про зареєстроване та фактичне місце проживання.

Підстави для відмови у видачі довідки наведені в п. 8 Порядку № 509, серед яких:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення);

4) у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, не підтверджують такого факту.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що умовою надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи є документальне підтвердження факту її проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, на момент їх виникнення.

Аналогічний правий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі № 310/8280/16-а.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р до переліку населених пунктів, на території якої здійснювалася антитерористична операція, включено м. Шахтарськ.

Як свідчать матеріали справи, позивачем для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення надавалися: копія паспорту громадянина України № НОМЕР_5 від 20.10.2021 року; довідка про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № без зазначення місця проживання; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ; копію паспорта матері ОСОБА_3 з зазначеним місцем реєстрації у м. Шахтарськ Донецької області; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 22.01.2020 року; рішення Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 263 від 28.09.2021 року «Про надання статусу та встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »; копію довідки про склад сім`ї ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_2 на момент виникнення обставин (окупація м. Шахтарськ Донецької області з 07.04.2014) проживав за адресою: АДРЕСА_3 (місце проживання матері, вважається і місцем проживання її дитини, яка не досягла 14 років).

Крім того, колегія суддів зазначає, що станом на дату прийняття Виконавчим комітетом Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про надання статусу та встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 263 від 28.09.2021 року, яким, зокрема, призначено ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітнім дитиною-сиротою ОСОБА_2 та визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2 місце проживання піклувальника, ОСОБА_2 досяг лише 14-річного віку.

Та обставина, що піклувальник неповнолітньої дитини - сироти ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, з часу набуття статусу опікуна неповнолітнього не зверталась до УСЗН Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , не може бути підставою для позбавлення неповнолітньої дитини - сироти ОСОБА_2 соціального захисту.

При цьому, колегія суддів зауважує, що отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є правом, а не обов`язком особи та законодавством не передбачено строків постановки на облік з моменту переміщення.

У зв`язку з чим, відповідачем неправомірно відмовлено у наданні довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу.

За наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року, та прийняття нове судове рішення про задоволення вимог адміністративного позову.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України). Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України немає.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 .

Визнати протиправним та скасувати рішення № 4 Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 липня 2022 року про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області взяти на облік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як внутрішньо переміщену особу та видати довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова