Справа № 140/647/22
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/647/22 пров. № А/857/14148/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Матковської З.М. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2023р., прийняту за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії за вислугу років із врахуванням відповідних відсотків суми грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром (суддя суду І інстанції: Валюх В.М., час та місце ухвалення судового рішення: 11.07.2023р., м.Луцьк; дата складання повного тексту судового рішення: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

18.01.2022р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Волинській обл. щодо зменшення основного розміру його пенсії з 77 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019р.; зобов`язати пенсійний орган здійснити з 01.12.2019р. перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) його пенсії в розмірі 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідок Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України № 22/6-1337 від 26.03.2021р. та Державної установи /ДУ/ «Територіальне медичне об`єднання /ТМО/ Міністерства внутрішніх справ /МВС/ України по Волинській області» № 33/23-309д від 17.05.2021р. про розмір грошового забезпечення; визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження з грудня 2019 року розміру щомісячної виплати його пенсії - десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність; зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Волинській обл. здійснити перерахунок його пенсії з суми грошового забезпечення для обчислення пенсії, яка складає 21963 грн. 80 коп., та виплату йому щомісячної пенсії (з урахуванням виплачених сум), без обмеження максимальним (граничним) розміром десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 01.12.2019р. по 01.07.2020р. 21681 грн. 56 коп., з 01.07.2020р. по 01.12.2020р. 21703 грн. 76 коп., з 01.12.2020р. по 01.07.2021р. 21720 грн. 86 коп., з 01.07.2021р. по 01.12.2021р. 21746 грн. 36 коп., та з 01.12.2021р. по 01.01.2022р. 21770 грн. 36 коп., і по даний час виплачувати щомісячно пенсію в розмірі 21770 грн. 36 коп.; визнати протиправними дії пенсійного органу щодо невиплати йому заборгованості по пенсії, яка з вини відповідача виникла з 01.12.2019р. по 31.12.2021р., та з 01.01.2022р. і по даний час, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Волинській обл. здійснити виплату нарахованих та невиплачених з його вини з 01.12.2019р. по 31.12.2021р. сум пенсії, в розмірі 300407 грн. 11 коп. та нарахованих і невиплачених сум пенсій з 01.01.2022р. і по даний час, без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (а.с.1-20).

Згідно ухвали суду від 26.04.2022р. закрито провадження у справі № 140/647/22 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо невиплати заборгованості по пенсії, яка виникла з 01.12.2019р. по 31.12.2021р., та з 01.01.2022р. і по даний час, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, та зобов`язання здійснити виплату нарахованих та невиплачених, з вини відповідача, з 01.12.2019р. по 31.12.2021р. сум пенсій в розмірі 300407 грн. 11 коп. та нарахованих і невиплачених сум пенсій з 01.01.2022р. і по даний час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (а.с.54-55).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії ГУ ПФ України у Волинській обл. щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 77 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019р. та щодо застосування обмежень граничного розміру його пенсії величиною в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії позивача з 01.12.2019р. у розмірі 77 процентів відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (а.с.56-60).

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2022р. апеляційну скаргу ГУ ПФ України у Волинській обл. на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. в адміністративній справі № 140/647/22 повернуто апелянту (а.с.72).

Відповідно до ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2023р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення відмовлено (а.с.82-83).

10.02.2023р. до суду першої інстанції надійшла в порядку ст.ст.382, 383 КАС України заява позивача (стягувача) ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, та про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (а.с.86-97).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.03.2023р. заяву ОСОБА_1 задоволено частково; зобов`язано ГУ ПФ України у Волинській обл. в строк до 31.03.2023р. подати до Волинського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22 (разом з доказом надіслання його копії позивачу), у якому також детально навести розрахунок розміру пенсії, нарахованого на виконання вказаного судового рішення, встановлено позивачу ОСОБА_1 п`ятиденний строк (з дня отримання копії звіту ГУ ПФ України у Волинській обл. про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22) для подання до суду письмових пояснень щодо звіту, в задоволенні решти вимог заяви відмовлено (а.с.127-128).

31.03.2023р. до суду надійшов звіт (вих. № 0300-0902-7/15592 від 30.03.2023р.) ГУ ПФ України у Волинській обл. про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22, у якому відповідач (боржник) повідомив, що вказане рішення суду виконано повністю; пенсія виплачується без обмеження її максимальним розміром, який з грудня 2022 року становить 20930 грн. (а.с.140 і на звороті).

Відповідно до ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2023р. встановлено новий строк для подання ГУ ПФ України у Волинській обл. звіту про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22; зобов`язано ГУ ПФ України у Волинській обл. подати до суду в строк до 31.05.2023р. звіт про виконання рішення суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22 (разом з доказом надіслання його копії разом з усіма додатками ОСОБА_1 ), у якому додатково викласти пояснення щодо наявного у розпорядчому документі про перерахунок пенсії з 01.12.2019р. у пенсійній справі № -МВС запису «з урахуванням максимального розміру пенсії: 21681,56 грн.», а до звіту подати помісячний та детальний (із зазначенням конкретного розміру усіх складових пенсійної виплати) розрахунок перерахованої та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22, за період з 01.12.2019р. (а.с.160-161).

30.05.2023р. до суду надійшов звіт (вих. № 0300-0902-8/29237 від 30.05.2023р.) ГУ ПФ України у Волинській обл. про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22, у якому відповідач (боржник) повідомив, що вказане рішення суду виконано повністю, а також навів розрахунок розміру пенсії, що становить 21681 грн. 56 коп. (а.с.177 і на звороті).

Ухвалою суду від 11.07.2023р. прийнято звіт ГУ ПФ України у Волинській обл. про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Волинській обл. про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, поданий 30.05.2023р. за № 0300-0902-8/29237 (а.с.190-191).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та винести постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового прийняття звіту про виконання рішення суду (а.с.194-202).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом закрито провадження в частині заявлених позовних вимог, що входили до предмету доказування по цій справі. При цьому, позивач надав суду відповідні розрахунки, які не були спростовані під час судового розгляду. Також представлені розрахунки засвідчують ту обставину, що з жовтня 2022 року по травень 2023 року пенсійний орган протиправно обмежував виплату пенсії сумою 21681 грн. 56 коп., яка мала виплачуватися з 01.12.2019р. по 31.06.2020р., а з червня 2023 року обмежив виплату пенсії сумою 24729 грн. 99 коп., в той час у березні 2023 року нарахована сума пенсії склала 26277 грн. 69 коп.

За таких обставин пенсійний орган лише частково виконав рішення суду.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Наведені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення ст.383 КАС України.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, під час розгляду справи, поданої згідно ст.382 КАС України, суд має переконатися щодо належного виконання рішення суду, а при відсутності такого встановити причини його невиконання.

Із змісту рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22 слідує, що розглядуваний спір стосувався проведення пенсійним органом перерахунку та виплати (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019р. в розмірі 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Задовольняючи розглядуваний позов, суд дійшов висновку про те, що при здійсненні перерахунку з 01.12.2019р. пенсії позивача на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2021р. у справі № 140/10432/21 відповідач не мав правових підстав для зменшення з 77 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення розміру пенсії, оскільки Законом № 2262-XII не передбачено права територіального пенсійного органу при здійсненні перерахунку раніше (тобто, до набрання чинності змін до ч.2 ст.13 Закону № 2262-XII, внесених Законом № 1166-VII) призначених пенсій застосовувати максимальний розмір пенсії у відсотковому значенні (70 процентів) за чинною редакцією Закону № 2262-ХІІ.

Окрім цього, починаючи із 2017 року, стаття 43 Закону № 2262-ХІІ не містила норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Внесені Законом № 1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, розглядуваний спір у справі виник відносно дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії з 77 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019р., а також обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, питання про конкретний розмір пенсії позивача судом не вирішувалося. Також вирішення цього питання за встановлених обставин справи було б передчасним, оскільки спору щодо конкретного розміру пенсії позивача між сторонами не виникало.

Підтвердженням наведеного слугує той факт, що позивач звертався до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якій просив роз`яснити рішення суду щодо заявлених вимог про виплату щомісячної пенсії (з урахуванням виплачених сум), без обмеження максимальним (граничним) розміром в десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 01.12.2019р. по 01.07.2020р. 21681 грн. 56 коп., з 01.07.2020р. по 01.12.2020р. 21703 грн. 76 коп., з 01.12.2020р. по 01.07.2021р. 21720 грн. 86 коп., з 01.07.2021р. по 01.12.2021р. 21746 грн. 36 коп., та з 01.12.2021р. по 01.01.2022р. 21770 грн. 36 коп., і по даний час (а.с.76-79).

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22 пенсійним органом проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2019р. та виходячи з розміру 77 відсотків грошового забезпечення без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами доходів громадян, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Розмір пенсії позивача розрахований наступним чином: грошове забезпечення 21983 грн. 80 коп. х 77 % = 16912 грн. 13 коп. (основний розмір пенсії) + 4228 грн. 03 коп. (збільшення основного розміру пенсії відповідно до постанови КМ України № 1381 від 28.12.2011р. «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення») + 491 грн. 40 коп. (підвищення як інваліду війни ІІІ групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») + 50 грн. (цільова грошова допомога відповідно до Закону України «Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни»).

Таким чином, розмір пенсії позивача склав 21681 грн. 56 коп., при цьому пенсія виплачувалася позивачу без обмеження максимальним розміром.

Додатково колегія суддів наголошує на тому, що розмір пенсії позивача перевищує величину десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до законів України про Державний бюджет України на відповідний рік, тобто, відсутні підстави для тверджень про невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22 у відповідності до його резолютивної частини.

У випадку незгоди позивача із розрахованим розміром пенсії, в т.ч. щодо невключення до розміру пенсії складових, запроваджених після ухвалення рішення суду у цій справі (зокрема, індексації), позивач має право звернутися до суду за захистом порушених прав з окремим позовом.

Водночас, сума нарахованої пенсії в розмірі 124193 грн. 04 коп. за період з 01.12.2019р. по 30.09.2022р. буде виплачена за наявності фінансування, яке проводиться за окремою бюджетною програмою на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Суми пенсії, нараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті для ПФ України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі «Реєстр судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи ПФ України.

Поняття електронної пенсійної справи, порядок її формування та ведення визначені у Положенні про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затв. постановою правління ПФ України № 13-1 від 30.07.2015р., та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р.

Відповідно до пункту 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затв. постановою правління ПФ України № 21-2 від 31.08.2009р., видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Відповідно до ст.ст.72, 73 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти ПФ України не включаються до складу Державного бюджету України, їх використання на цілі, не передбачені цим Законом, забороняється.

Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету ПФ України в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань.

Виплата коштів на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2022р. у справі № 140/647/22 здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Отже, ГУ ПФ України у Волинській обл. не виконало в повному обсязі рішення суду в зв`язку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України. Виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, здійснюється централізовано після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення ГУ ПФ України у Волинській обл. в частині виплати заборгованості за відсутності відповідного фінансового забезпечення та без фактичної наявності коштів з бюджету не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Положеннями КАС України дійсно встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення.

При цьому, застосування судового контролю є наслідком обґрунтованого припущення про невиконання судового рішення зі сторони суб`єкта владних повноважень або достовірно підтвердженого під час розгляду заяви факту невиконання судового рішення.

Водночас, правове значення для наслідків застосованого судового контролю матимуть причини невиконання судового рішення (зокрема, об`єктивна неможливість чи допущене зволікання зі сторони боржника).

Отже, прийнявши звіт ГУ ПФ України у Волинській обл. про виконання судового рішення, суд першої інстанції забезпечив належний судовий контроль за виконанням судового рішення відповідно до ст.382 КАС України, а встановлені причини часткового виконання рішення суду зумовлені об`єктивними причинами, що не залежать від відповідача по справі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Європейський суд з прав людини /ЄСПЛ/ висловив у рішеннях по справах «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04; «Горнсбі проти Греці» (Hornsby v. Greece), заява № 107/1995/613/701) позицію про те, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України»).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово зазначав, що невиконання рішень національних судів в Україні - системна проблема (зокрема, справа «Бурмич та інші проти України», заява № 46852/13).

Необхідність максимального забезпечення судом у кожній справі дотримання принципу обов`язковості судового рішення, зумовлено також тим, що невиконання рішень суду призводить до зниження довіри людей до судової влади, а також посилює переконання того, що вирішити спір (правову проблему), використовуючи звернення до суду, є неефективним.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для прийняття звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 140/647/22 на підставі ст.382 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2023р., прийняту за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду в адміністративній справі № 140/647/22 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді З. М. Матковська
С. М. Кузьмич
Дата складання повного тексту судового рішення: 19.10.2023р.