Справа № 160/13835/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава про визнання протиправним та скасування рішення й наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
20.06.2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко Наталія Олександрівна звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Полтавській області, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 29.05.2023 року про скасування допуску ОСОБА_1 до державної таємниці;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Полтавській області поновити ОСОБА_1 допуск до державної таємниці;
- визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві № 57-о/дск від 01.06.2023 року Про звільнення ОСОБА_1 ;
- поновити капітана ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві з 02.06.2023 року;
- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2023 року по день ухвалення рішення судом;
- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення капітана ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 , з 13 липня 2021 року перебував на службі в органах Державного бюро розслідувань, а саме був співробітником Третього оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що є проходженням державної служби особливого характеру. Посада позивача передбачала необхідність допуску до державної таємниці, який позивачем було отримано при призначенні на посаду. Рішенням Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 01.06.2023 року ОСОБА_1 було позбавлено допуску до державної таємниці. У зв`язку із скасуванням допуску до державної таємниці та відсутністю вакантних посад, не пов`язаних з державною таємницею, наказом ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, від 01.06.2023 року № 57-о/дск «Про звільнення ОСОБА_1 », звільнено зі служби у Державному бюро розслідувань у запас капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 , оперуповноваженого Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава 01.06.2023 року у зв`язку з невідповідністю займаній посаді з достроковим припиненням (розірванням контракту від 12.07.2021 року № 90). Підставою для видання такого наказу були: наказ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві від 31.05.2023 року № 09/14-дск-2023 «Про припинення доступу до державної таємниці», лист Управління СБУ в Полтавській області від 29.05.2023 року № 66/26-3245дск «Про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці», подання про звільнення від 01.06.2023 року, службова записка ОСОБА_3 від 31.05.2021 року, службова записка ОСОБА_4 від 31.05.2023 року. Позивач вважає рішення Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 01.06.2023 року про позбавлення ОСОБА_1 доступу до державної таємниці та, відповідно, наказ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава від 01.06.2023 року № 57-о/дск «Про звільнення ОСОБА_1 » протиправними, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 21.07.2023 року. Також вказаною ухвалою суду відповідачів зобов`язано надати до суду додаткові докази.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 року заяву представника позивача про виправлення описки в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року задоволено та виправлено описку в резолютивній частині ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року, зазначивши замість невірного витребувати в Управління Служби Безпеки України в Полтавській області докази, а саме: "рішення Управління Служби Безпеки України в Полтавській області про позбавлення доступу ОСОБА_1 до державної таємниці від 29.05.2023 року; матеріали на підставі яких Управлінням Служби Безпеки України в Полтавській області прийнято рішення про позбавлення доступу ОСОБА_1 до державної таємниці від 29.05.2023 року", зазначити вірно "рішення Управління Служби Безпеки України в Полтавській області про скасування допуску ОСОБА_1 , до державної таємниці від 29.05.2023 року; матеріали, на підставі яких Управлінням Служби Безпеки України в Полтавській області прийнято рішення про скасування допуску ОСОБА_1 до державної таємниці від 29.05.2023 року".
10.07.2023 року на виконання вимог ухвали суду від 21.06.2023 року від Управління Служби безпеки України в Полтавській області надійшло письмове повідомлення про неможливість надати до суду матеріали, на підставі Управлінням прийнято рішення про скасування позивачу допуску до державної таємниці, оскільки вони містять гриф обмеження доступу і їх розпорядником є ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава, без дозволу яких Управління не має законних підстав надати їх копії до суду. Також повідомлено про неможливість надати до суду рішення Управління про скасування доступу позивачу, оскільки рішення про надання і скасування доступу позивачу приймалось ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава, а тому Управління не є його розпорядником.
18.07.2023 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзиви відповідачів, в якій вона вважає доводи відповідачів необгрунтованими та такими, що підлягають спростуванню з огляду на наступне. Позивач вказав відомості, будучи впевненим, що вказані дані є розсекреченими або знищеними, оскільки кримінальне провадження станом на день надання пояснень було закрито. Позивач подавав рапорт за результатами проведених НСРД, в якому вказував, що злочинної діяльності осіб не було встановлено. Згідно з ч.3 ст. 253 КПК України протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через двадцять чотири години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору. 14.11.2022 року, 23.11.2022 року, 23.1 1.2022 року до прокуратури направлялися протоколи щодо проведених НСРД. Надсилання було здійснено іншим працівником ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, оскільки позивач у період з 14.11.2022 року по 06.12.2022 року був відкомандирований до ОВ Харківської області для проведення пошукових заходів, направлених на встановлення місцезнаходження військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини. Надалі, позивачем було отримано інформацію від слідчого, що дане кримінальне провадження було закрито 30.11.2022 року. Звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 253 КПК України особи, конституційні права яких були тимчасово обмежені під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також підозрюваний, його захисник мають бути письмово повідомлені прокурором або за його дорученням слідчим про таке обмеження. Згідно зі ст. 255 КПК України відомості, речі та документи, отримані в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які прокурор не визнає необхідними для подальшого проведення досудового розслідування, повинні бути невідкладно знищені на підставі його рішення, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті та статтею 256 цього Кодексу. Забороняється використання зазначених у частині першій цієї статті матеріалів для цілей, не пов`язаних з кримінальним провадженням, або ознайомлення з ними учасників кримінального провадження чи будь-яких інших осіб. У разі якщо власник речей або документів, отриманих у результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, може бути зацікавлений у їх поверненні, прокурор зобов`язаний повідомити його про наявність таких речей або документів у розпорядженні прокурора та з`ясувати, чи бажає він їх повернути. Допустимість дій, передбачених цією частиною, та час їх вчинення визначаються прокурором з урахуванням необхідності забезпечення прав та законних інтересів осіб, а також запобігання завданню шкоди для кримінального провадження. Знищення відомостей, речей та документів здійснюється під контролем прокурора. Знищення відомостей, речей та документів, отриманих у результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не звільняє прокурора від обов`язку здійснення повідомлення згідно з вимогами статті 253 цього Кодексу. Тобто, позивач вважає, то саме прокурор відповідальний за повідомлення осіб, відносно яких проводились НСРД, а також знищення відомостей, речей та документів, отриманих в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які прокурор не визнає необхідними для подальшого проведення досудового розслідування. Крім того, як вже було зазначено вище, позивачем надавався рапорт про відсутність злочинної діяльності осіб, відносно яких проводились НСРД. В подальшому, кримінальне провадження було закрито 30.11.2022 року, натомість позивач надавав пояснення вже після закриття провадження. Пояснення позивачем надавалися зі значним спливом часу. Крім того, оскільки кримінальне провадження було закрито, то відповідно всі відомості мали були розсекречені або знищені (оскільки протоколи, що надавалися прокурору, не містили відомостей про злочинну діяльність). Позивач був впевнений, що відомості відносно осіб, про яких позивачем було зазначено, розсекречені або знищені прокурором, відповідно не є таємними, оскільки вже минули всі строки. Щодо твердження Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава про те, що позивач не оскаржував результати службового розслідування та не висловлював зауважень коментарів, незгоди тощо, зазначає, що позивач висловлював незгоду з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Також позивач вважає, що оскарження результатів службового розслідування не відноситься до цього предмету спору, в якому предметом оскарження є саме звільнення зі служби. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 року клопотання представника позивача про витребування доказів у справі задоволено та зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава надати протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали належним чином завірені докази, а саме матеріали, на підставі яких Управлінням Служби Безпеки України в Полтавській області прийнято рішення про позбавлення доступу ОСОБА_1 до державної таємниці.
09.08.2023 року на адресу суду від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтава надійшли витребувані ухвалою суду від 19.07.2023 року документи.
14.08.2023 року на адресу суду від Державного бюро розслідувань з метою виконання вимог ухвали суду від 19.07.2023 року надійшли додаткові документи по даній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава надати до суду в строк до 20.10.2023 року належним чином завірену копію контракту від 12.07.2021 року №90.
11.10.2023 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава надійшли витребувані ухвалою суду від 04.10.2023 року докази.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що наказом ТУ ДБР у м. Полтаві від 12.07.2021 року № 111-о/дск, ОСОБА_1 з 13.07.2021 року прийнято на службу до Державного бюро розслідувань на посаду начальницького складу оперативного підрозділу ТУ ДБР у м. Полтаві з подальшим укладанням контракту та присвоєно спеціальне звання капітана Державного бюро розслідувань.
Відповідно до розпорядження Управління Служби безпеки України в Полтавський області від 04.10.2022 року № 43д, ОСОБА_1 було надано допуск до державної таємниці за формою «2».
Відділом охорони державної таємниці УСБУ (далі - ВОДТ) було отримано інформування з відповідними підтверджуючими документальними матеріалами від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (№15-09/П-1045дск; вх. №26/1525 від 25.05.2023 року), щодо порушень окремих положень, передбачених статтями 23, 26 Закону України "Про державну таємницю", оперуповноваженим третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (далі - ТУ ДБР у м. Полтаві або установа) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Управлінням внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань було проведено службове розслідування, призначене наказом Державного бюро розслідувань від 18.01.2023 року №4-ср.
В ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 двічі нетаємним порядком (13.01.2023 року, 26.01.2023 року) надавав працівникам Відділу внутрішнього контролю ТУ ДБР у м. Полтаві тотожні письмові пояснення про проведену ним службову діяльність, які містять державну таємницю, виготовивши їх за допомогою автоматизованих систем, які не перебувають на інвентарному обліку ТУ ДБР у м. Полтаві та не мають комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю, чим створив загрозу витоку секретної інформації.
В письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав відомості про підготовку та проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно трьох осіб із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові, електронних комунікаційних мереж та електронних інформаційних систем, якими вони користуються. Зазначені відомості відповідно до Експертного висновку Державного експерта з питань таємниць від 06.04.2023 року №10-1/1дск, зареєстрованого в Службі безпеки України 02.05.2023 року №4754, становлять державну таємницю у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, відповідають статті 4.12.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Центрального управління СБУ від 23.12.2020 року №383 та мають ступінь секретності «Таємно».
13.05.2023 року Дисциплінарною комісією Державного бюро розслідувань складено висновок № 12 дск, згідно з яким остання вирішила, що в діях ОСОБА_1 встановлено ознаки дисциплінарного проступку, який виразився у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, а також у порушенні: абзацу п`ятого статті 28 Закону України «Про державну таємницю», а саме щодо виконання вимог режиму секретності; статті 254 Кримінального процесуального кодексу України; пунктів 116, 153, 155, 156 Порядку № 939 щодо правильності визначення грифів секретності документів, дотримання правил користування ними, порядку їх обліку та зберігання, надання необхідних реквізитів матеріальному носію секретної інформації; статті 4.12.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Центрального управління Служби безпеки України від 23.12.2020 року № 383; абзаців першого та другого пункту 2.1, абзацу шостого пункту 2.8 Правил професійної етики працівників ДБР, а саме принципів: законності та відповідальності; пунктів 10, 11, 17 розділу 4 службових обов`язків ОСОБА_1 , затверджених директором ТУ ДБР у м. Полтаві від 25.07.2022 року № 146дск/15-03-3.
На підставі вказаного висновку Дисциплінарної комісії Державного бюро розслідувань, наказом ТУ ДБР у м. Полтаві від 17.05.2023 року № 42-о/дск ОСОБА_1 оголошено догану.
З урахуванням викладеного, керуючись вимогами статей 23, 26 Закону №3855, ВОДТ УСБУ в Полтавській області у зв`язку з невиконанням громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше, прийнято висновок про скасування допуску до державної таємниці від 29.05.2023 року №66/26-3244дск, та надіслано до ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, письмове повідомлення про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці за формою 2.
Листом від 29.05.2023 року № 66/26-3245дск, УСБУ в Полтавській області повідомило директора ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, що оскільки наведені обставини підпадають під визначення п.3 ч. 2 ст. 23 та ст. 26 Закону України «Про державну таємницю» - «невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше», розпорядженням УСБУ в Полтавській області від 29.05.2023 року № 72д ОСОБА_1 скасовано допуск до державної таємниці за формою 2.
У зв`язку із зазначеним, відповідно до вимог пункту 80 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 (дск) (далі - Порядок № 939), ТУ ДБР у м. Полтаві видано наказ від 31.05.2023 року № 09/14дск-2023, яким ОСОБА_1 припинено доступ до секретної інформації зі ступенем секретності «Цілком таємно» та «Таємно».
Ураховуючи вищенаведене, у зв`язку із скасуванням допуску до державної таємниці ОСОБА_1 та відсутністю вакантних посад, не пов`язаних з державною таємницею, директором ТУ ДБР у м. Полтаві прийнято наказ від 01.06.2023 року № 57-о/дск, яким капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 , звільнено зі служби у Державному бюро розслідувань у запас, у зв`язку з невідповідністю займаній посаді з достроковим припиненням (розірванням) контракту від 12.07.2021 року №90.
Позивач, вважаючи рішення Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 01.06.2023 року про позбавлення ОСОБА_1 доступу до державної таємниці та, відповідно, наказ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава від 01.06.2023 року № 57-о/дск «Про звільнення ОСОБА_1 » протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законом України «Про Державне бюро розслідувань», Законом України «Про державну таємницю», Положенням про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 року № 743 (зі змінами) (далі - Положення № 743), Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939.
Статтею 1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань (далі - ДБР) є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.
ДБР організовується і діє, зокрема, на засадах верховенства права, законності. І справедливості, неупередженості, відкритості та прозорості діяльності, незалежності і персональної відповідальності кожного працівника ДБР (стаття 3 Закону України «Про Державне бюро розслідувань»).
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» до працівників ДБР належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із ДБР.
Трудові відносини працівників ДБР регулюються цим Законом (у частині І переведення працівників ДБР на нижчі або рівнозначні посади та звільнення осіб рядового та начальницького складу), законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами) (частина 5 статті 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань»).
Відповідно до статті 141 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», особи, які вперше призначаються на посади рядового і начальницького складу ДБР та у відповідних випадках пройшли встановлений строк стажування, складають присягу такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), вступаючи на службу до Державного бюро розслідувань, усвідомлюючи свою високу відповідальність, клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, зберігати державну та іншу охоронювану законом таємницю».
Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України, регулюються Законом України «Про державну таємницю» від 21 січня 1994 року № 3855-ХІІ.
Відповідно до статті 1 Закону № 3855-ХІІ, державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.
Допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації.
Доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.
Згідно з абзацом 2 статті 28 Закону України «Про державну таємницю», громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний, зокрема, не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Пунктом 3 частини другої статті 23 Закону України «Про державну таємницю» передбачено, що у наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше.
За приписами частини 2 статті 26 Закону України «Про державну таємницю», скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.
Повідомлення про скасування громадянину допуску до державної таємниці з посиланням на відповідні положення статті 23 цього Закону орган Служби безпеки України надсилає до державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, де такий громадянин провадить діяльність, пов`язану з державною таємницею (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про державну таємницю»).
Пунктом 80 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939 (далі - Порядок №939) передбачено, що скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами СБУ за місцем провадження громадянином діяльності, пов`язаною з державною таємницею, у разі виявлення або виникнення обставин, передбачених ст. 23 Закону України "Про державну таємницю"
Відповідно до пунктів 81, 82 Порядку № 939 у разі виявлення органом СБУ обставин, передбачених статтею 23 Закону України "Про державну таємницю" рішення про скасування громадянину допуску до державної таємниці приймається у формі наказу або розпорядження органу СБУ, про що керівнику підприємства, установи, організації надсилається повідомлення із зазначенням причин і підстав для скасування.
Громадянин вважається таким, якому скасовано допуск до державної таємниці, з дати видання наказу або розпорядження органу СБУ про його скасування.
Згідно частини п`ятої статті 5 Закону №3855 спеціально уповноваженим державним органом у сфері забезпечення охорони державної таємниці є Служба безпеки України.
Пунктом 7 частини першої статті 24 Закону України "Про Службу безпеки України" (від 25.03.1992 року №2229-ХІІ із змінами і доповненнями) (далі по тексту - Закон №2229) Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана, зокрема брати участь у розробці і здійсненні відповідно до Закону України "Про державну таємницю" та інших актів законодавства заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та здійснення контролю за додержанням порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, сприяти у порядку, передбаченому законодавством, підприємствам, установам, організаціям та підприємцям у збереженні комерційної таємниці, розголошення якої може завдати шкоди життєво важливим інтересам України.
Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону №3855 Служба безпеки України має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також у зв`язку з виконанням цих повноважень одержувати безоплатно від них інформацію з питань забезпечення охорони державної таємниці. Висновки Служби безпеки України, викладені в актах офіційних перевірок за результатами контролю стану охорони державної таємниці, є обов`язковими для виконання посадовими особами підприємств, установ та організацій незалежно від їх форм власності.
Аналогічні повноваження СБУ передбачені пунктом 749 Порядку №939 із змінами і доповненнями.
Пунктом 750 Порядку №939 контроль за забезпеченням охорони державної таємниці здійснюється суб`єктами, зазначеними у пункту 749 Порядку №939, шляхом проведення планових та позапланових перевірок.
Згідно статті 24 Закону №3855, перевірка громадян у зв`язку з їх допуском до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у строк до одного місяця у порядку, встановленому цим Законом і Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність".
У ході перевірки органами Служби безпеки України з`ясовуються наявність чи відсутність обставин, передбачених пунктами 2 і 4 частини першої та частиною другою статті 23 цього Закону. За результатами перевірки органи Служби безпеки України надсилають протягом п`яти робочих днів з дня її закінчення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, що звернулися з приводу надання громадянам допуску до державної таємниці, повідомлення про надання або відмову в наданні такого допуску.
Згідно пункту 117 Порядку № 939 громадяни, яким надано допуск і доступ до державної таємниці, несуть в установленому порядку відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці.
Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну таємницю" Служба безпеки України має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях.
За приписами частини п`ятої статті 26 Закону України «Про державну таємницю», громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено.
Пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках, зокрема, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.
Згідно з підпунктом 8 пункту 107 та пунктом 112 Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань від 05.08.2020 року № 743, контракт припиняється (розривається), а особи рядового та начальницького складу звільняються зі служби, зокрема, за службовою невідповідністю.
Контракт може бути розірвано достроково з ініціативи Державного бюро розслідувань і особу рядового чи начальницького складу може бути звільнено із служби у випадках, передбачених підпунктами 1-4, 6 і 8-13 пункту 107 і абзацом першим пункту 109 цього Положення.
Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин підставою для прийняття рішення про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці за формою 2 слугував факт порушення ним взятих обов`язків щодо збереження державної таємниці, що підтверджено Експертним висновком Державного експерта з питань таємниць від 06.04.2023 року № 10-1/1 дск.
Обгрунтовуючи порушення взятих на себе обов`язків щодо збереження державної таємниці позивач посилається на ст. 255 КПК України та вважає, що саме прокурор відповідальний за повідомлення осіб, відносно яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії (далі - НСРД), а також знищення відомостей, речей та документів, отриманих в результаті проведення НСРД, які прокурор не визнає необхідними для подальшого проведення досудового розслідування.
Однак, з наявних в даній справі матеріалів вбачається, що рішення про скасування допуску до державної таємниці було прийнято у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 було допущено порушення не вимог статті 255 КПК України, а вимог режиму секретності, передбачених пунктами 116, 153, 155, 156, 442 та 446 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939, у зв`язку із невиконанням обов`язків щодо збереження державної таємниці визначених у статті 28 Закону України «Про державну таємницю».
Щодо доводів позивача про те, що він був впевнений, що відомості відносно осіб, про які ним було зазначено, розсекречені та знищені прокурором, відповідно, не є таємними, оскільки вже минули всі строки, суд зазначає наступне.
Відтак, на момент написання ОСОБА_1 пояснень 13 січня 2023 року та 26 січня 2023 року, відомості про осіб, які ним було зазначено, нерозсекречені та незнищені прокурором, відповідно були таємними.
Разом з цим, з огляду на взяті ОСОБА_1 зобов`язання, які також закріплені у статті 28 Закону України «Про державну таємницю» щодо захисту державної таємниці, яка йому довірена та можливість настання загрози витоку секретної інформації, правових наслідків і юридичної відповідальності, при поводженні з секретною інформацією, ОСОБА_1 мав би пересвідчитись, а не бути «впевненим» та з`ясувати чи підтверджується документально наявність знищення чи розсекречення відомостей, відносно осіб, про які ним було зазначено.
Крім того, судом встановлено відсутність в матеріалах даної справи доказів оскарження результатів службового розслідування, висновку Дисциплінарної комісії ДБР від 13.05.2023 року № 12дск та наказу ТУ ДБР у м. Полтаві від 17.05.2023 року № 42-о/дск про накладання на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани за тими ж фактами, що й скасування допуску до державної таємниці.
Також в матеріалах даної справи міститься копія контракту від 12.07.2021 року №90, укладеного ТУ ДБР у м. Полтаві з ОСОБА_1 , згідно з п.13 якого цей контракт може бути достроково припинено (розірвано) з ініціативи директора ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_5 , зокрема, у зв`язку із службовою невідповідністю.
Ураховуючи вищенаведене, у зв`язку із скасуванням допуску до державної таємниці ОСОБА_1 та відсутністю вакантних посад, не пов`язаних з державною таємницею, директором ТУ ДБР у м. Полтаві прийнято наказ від 01.06.2023 року № 57-о/дск, яким капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 , звільнено зі служби у Державному бюро розслідувань у запас, у зв`язку з невідповідністю займаній посаді з достроковим припиненням (розірванням) контракту від 12.07.2021 року №90.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі в межах спірних правовідносин діяли правомірно, а рішення УСБУ в Полтавській області про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці та наказ ТУ ДБР у м. Полтаві від 01.06.2023 року № 57-о/дск про звільнення ОСОБА_1 прийняті в межах та у спосіб, передбачений вимогами чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з меж позовних вимог, аналізу норм чинного законодавства, письмових доводів позивача та доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава про визнання протиправним та скасування рішення й наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна