Справа № 420/4144/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4144/23
20 жовтня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/4144/23, -
Одеським окружним адміністративним судом розглядалась адміністративна справа №420/4144/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 року по справі №420/4144/23 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2021 року ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2021 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених позивачу сум.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 23.06.2023 року.

27.09.2023 року позивач отримав виконавчий лист від 04.09.2023 року по справі №420/4144/23.

10.10.2023 року від представника позивача надійшла заява в порядку ст.383 КАС України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 року у справі №420/4144/23, а саме повторне обмеження виплати належної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у 60-денний строк з моменту отримання цієї ухвали надати до Одеського окружного адміністративного суду докази на підтвердження здійснення перерахунку та виплати пенсії.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 року по справі №420/4144/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України позивачу 17.08.2023 року проведено перерахунок пенсії, згідно якого станом на 01.09.2023 року остаточний розмір пенсії до виплати склав 21 351,80 грн., замість призначеної 25 864,59 грн., що, на думку заявника, свідчить про продовження обмеження виплати його пенсії відповідачем десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Дослідивши матеріали поданої представником позивача заяви, інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що така заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Так статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (ч. 5 ст. 383 КАС України).

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Суд зауважує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом під час розгляду заяви встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 року по справі №420/4144/23 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2021 року ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2021 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених позивачу сум.

Як вбачається із заяви представника позивача, 17.08.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 по справі №420/4144/23 було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2021 року без обмеження її максимальним розміром.

Разом з тим, розмір пенсії позивача з 01.09.2023 року продовжує становити 21 351,80 грн., тобто відповідач продовжує обмежувати йому пенсію максимальним розміром.

При цьому з протоколу від 17.08.2023 року про перерахунок пенсії позивача з 01.04.2021 року вбачається, що розмір пенсії позивача після проведення її перерахунку з 01.04.2021 року склав 21 351,80 грн., та у такому розмірі пенсія визначена до виплати позивачу з 01.04.2021 року. При цьому з протоколу перерахунку пенсії з 01.04.2021 року не вбачається обмеження позивачу пенсії максимальним розміром всупереч рішенню суду у справі №420/4144/23. Не зазначає таких обставин і позивач в заяві.

Разом з тим з наданих представником позивача до суду копій протоколів перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року та з 01.09.2023 року вбачається, що пенсія позивачу була також перерахована із зазначених дат з урахуванням її індексації, та її розмір у підсумку почав становити відповідно 24 300,99 грн., 25 864,59 грн. та 25 864,59 грн. Водночас к виплаті позивачу згідно наданих протоколів було визначено пенсію з обмеженням її максимального розміру, а саме у сумі 21 351,80 грн.

Разом з тим суд зазначає, що вимоги представника позивача, викладені у заяві від 10.10.2023 року про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо повторного обмеження позивачу (після перерахунку від 17.08.2023 року) розміру пенсії з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року та з 01.09.2023 року максимальним розміром у сумі 21 351,80 грн., в межах адміністративної справи №420/4144/23 судом не розглядались, а тому таким діям Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не може надаватись оцінка при розгляді заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України.

Щодо посилання представника позивача на те, що зобов`язальна вимога у рішенні від 19.05.2023 року по справі №420/4144/23 вбачає дату проведення перерахунку без обмеження її максимальним розміром без часового обмеження в майбутньому, то суд зазначає, що в межах провадження по даній справі розглядалось питання перерахунку та виплати пенсії позивачу лише з 01.04.2021 року без обмеження її максимальним розміром, оскільки було встановлено порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача в цій частині. Варто зазначити, що суд при розгляді справи не вирішує питання обмеження пенсії її максимальним розміром, яке ще не виникло на момент розгляду справи по суті, оскільки у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, а тому суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.

За вищенаведених умов заява представника позивача від 10.10.2023 року про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, вчинених на виконання рішення суду від 19.05.2023 по справі №420/4144/23 задоволенню не підлягає.

При цьому позивач не позбавлений права звернутись до Одеського окружного адміністративного суду з окремим позовом про оскарження таких дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 241, 243, 248, 256, 293-295, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/4144/23 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Білостоцький О.В.