Справа № 580/3521/19
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 580/3521/19

адміністративне провадження № К/9901/18965/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Стародуба О.П., Шарапи В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 (головуючий суддя: Оксененко О.М., судді: Лічевецький І.О., Мельничук В.П.) у справі № 580/3521/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання рішень незаконними,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

У листопаді 2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради (далі - виконком Черкаської міської ради або відповідач-1), Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (далі - Департамент або відповідач-2), в якому просив:

визнати незаконним і скасувати рішення виконкому Черкаської міської ради № 398 від 09.04.2019 «Про доручення анулювати паспорти прив`язки тимчасових споруд ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 »;

визнати незаконним і скасувати повідомлення Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради № 1770-01-14 від 13.05.2019 «Повідомлення про анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд» щодо анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд від 22.12.2017 №773 по АДРЕСА_1 .

Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 13.02.2020 відмовив у задоволенні позову.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 02.06.2020 скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нову постанову про задоволення позову.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач-2 подав касаційну скаргу, у якій просить Суд скасувати оскаржувану постанову і залишити в силі рішення місцевого суду.

IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Верховного Суду від 18.08.2020 відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 26.09.2023 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Із інформації, зазначеній у єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, якого 06.09.2003 взято на облік як платника податків (основний вид діяльності за КВЕД 47.29 - роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах).

22.12.2017 Управлінням планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради на підставі висновку № 69687-ТС1 від 13.12.2017 видано позивачу паспорт прив`язки тимчасової споруди торгівельний павільйон по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер № 773, з терміном дії до 22.12.2022.

В подальшому 12.09.2018 міським головою видано доручення № 189 здійснити перевірку тимчасових споруд на дотримання вимог паспортів прив`язки ТС, які оформлені в управлінні планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради та анулювати паспорти прив`язки, що встановлені із недотриманням вимог паспорта прив`язки або не встановлені протягом 6 місяців з дати видачі паспорта прив`язки.

Згодом, 20.03.2019 за наслідками проведення перевірки дотримання вимог паспорту прив`язки ТС № 773, виданого позивачу, спеціалістом відділу інспектування управління інспектування ЧМР - Овсієнком А.С. складено акт. У цьому акті зафіксовано, що за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено факту встановлення тимчасової споруди.

У зв`язку із цим, 09.04.2019 виконавчим комітетом Черкаської міської ради було прийнято рішення № 398 «Про доручення анулювати паспорт прив`язки тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 », яким доручено управлінню планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради анулювати паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 з підстав невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорту прив`язки.

На виконання зазначеного доручення, 13.05.2019 Управлінням планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради складено повідомлення про анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди від 22.12.2017 № 773 по АДРЕСА_1 .

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позовна заява обґрунтована тим, що повноваження виконавчих органів сільської, селищної та міської ради в питаннях розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є чітко визначеними і обмеженні приписами Порядку №244, згідно із яким процедура оформлення та анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд знаходиться поза межами повноважень виконавчого комітету. Також позивачем наголошено, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідачами не встановлено та не підтверджено належними доказами фактів невідповідності розміщення тимчасової споруди вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідачі позов не визнали. Наголосили, що оскаржувані рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначені законодавством.

Так, за результатами проведеної перевірки, призначеної на підставі доручення міського голови від 12.09.2018 № 189, уповноваженими особами органу контролю встановлено факт відсутності встановлення тимчасової споруди згідно із паспортом прив`язки № 773 протягом 6 місяців з дати його видачі.

На підтвердження зазначених обставини, відповідач покликався на фотознімки, які містять інформацію про дату зйомки.

Своєю чергою, згідно із пунктом 2.27 Порядку № 244, невстановлення тимчасових споруд протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки є підставою для його анулювання. За таких обставин, відповідачі наполягають на законності прийнятих ними рішень.

У відповідь на відзив позивач зазначив, що акт перевірки від 21.03.2019 було складено за його відсутності та без попередження про її проведення. Крім того, подані матеріали фотофіксації порушення не відображають обставин, викладених у акті, позаяк фотознімок зроблений у невідомому місці і без зазначення адреси об`єкту. Своєю чергою, на спростування зазначених висновків перевіряючих, позивачем також надано фотознімок із зображенням на ньому ТС за адресою, зазначеною у паспорті прив`язки.

Окремо позивач також наголосив на тому, що перевірка проведена поза межами строку дії доручення міського голови від 12.09.2018 № 189, що встановлено судовим рішенням у іншій аналогічній справі № 580/1896/19.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із наявності у виконкому повноважень на прийняття рішень щодо надання доручень уповноваженому виконавчому органу з питань державного архітектурно-будівельного контролю міської ради здійснити дії, які належать до його повноважень.

Одночасно місцевий суд констатував, що оскаржуваним рішенням № 398 від 09.04.2019 виконком Черкаської міської ради не анульовував паспорт прив`язки, а лише доручив здійснити таку дію уповноваженому органу архітектури та містобудування.

На спростування доводів позивача щодо розміщення ним ТС відповідно до схеми паспорту прив`язки № 773, місцевий суд зазначив, що ТС повинна бути встановлена по АДРЕСА_1 у комплексі із зупинкою громадського транспорту. Проте, із наданої позивачем фотографії вбачається, що вказана тимчасова споруда розміщена не у комплексі із зупинкою громадського транспорту, а окремим торговельним павільйоном, тому не може бути підтвердженням встановлення ТС по АДРЕСА_1 протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки.

Суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку. Такий висновок ґрунтується на тому, що повноваження виконавчих органів сільської, селищної, та міської ради в питаннях розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є чітко визначеними і обмеженні приписами Порядку № 244, за яким процедура оформлення та анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд знаходиться поза межами повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування.

При вирішенні справи, апеляційний суд послався на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 24.09.2019 у справі № 296/634/16-а та від 24.04.2018 у справі № 580/1896/19.

Також суд апеляційної інстанції констатував, що перевірка фактів встановлення ТС згідно із паспортом прив`язки № 773, виданого управлінням планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, була проведена поза межами строків, встановлених дорученням міського голови від 12.09.2018 № 189.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що виконком Черкаської міської ради при прийнятті рішення № 398 діяв поза межами визначених законом повноважень. Водночас Департамент лише виконав вказівку неповноважного органу, відповідно наявність чи відсутність факту порушення позивачем вимог паспорту прив`язки не має правового значення для вирішення цього спору.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Касаційна скарга обґрунтована необхідністю відступу від раніше сформованих Верховним Судом висновків у правовідносинах, що склалися між виконавчими органами місцевого самоврядування та власниками ТС для здійснення підприємницької діяльності (справи № 405/1317/15-а та № 373/2346/16-а). Наполягає, що у спірних правовідносинах виконком діяв у межах повноважень та компетенції, визначеної Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також скаржник стверджує про наявність у Департаменту компетенції на анулювання паспорту прив`язки у випадках, визначених Порядком № 244. Отже, зважаючи на встановлені під час перевірки порушення, зафіксовані в акті від 20.03.2019, які зводяться до невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати видачі паспорту прив`язки, Департамент у межах визначених законом повноважень мав обґрунтовані підстави для анулювання паспорту прив`язки № 773.

На думку скаржника судом апеляційної інстанції проігноровані висновки Верховного Суду, сформовані у справі № 712/16025/13 (постанова від 27.03.2018).

Інші учасники справи правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористалися.

VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіряючи у межах повноважень, визначених частинами першою - другою статті 341 КАС України, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам скаржника, висловленим у касаційній скарзі, Верховний Суд виходить з такого.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР).

Статтею 2 цього Закону визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до приписів статті 5 Закону № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

За приписами статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Положеннями статті 11 цього Закону передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Своєю чергою, за визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 280/97-ВР, виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Статтею 30 Закону № 280/97-ВР визначено перелік власних (самоврядних) та делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку, зокрема, до таких належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження (частина перша статті 40 Закону № 280/97-ВР).

Так, відповідно до приписів статті 51 Закону № 280/97-ВР виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Статтею 52 цього Закону унормовано, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Згідно із частиною другою цієї норми, виконавчий комітет ради, у тому числі (….) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників.

Сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Згідно із статтею 54 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

За приписами статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Наведене вище нормативно-правове регулювання дає підстави дійти висновку, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Своєю чергою, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно, виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам. Сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. При цьому, відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Так, рішенням від 12.05.2017 № 2-2001 Черкаська міська рада затвердила Положення про департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради (далі - Положення).

Згідно із пунктом 1.1. цього Положення, департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради (далі - Департамент), є виконавчим органом Черкаської міської ради, підконтрольний та підзвітний Черкаській міській раді, підпорядкований її виконавчому комітету та Черкаському міському голові.

Департамент є неприбутковою установою. Департамент утворений Черкаською міською радою та діє на підставі рішень Черкаської міської ради та Положення про департамент.

У своїй діяльності департамент керується Конституцією України, законами України, у тому числі Бюджетним кодексом України, нормативними актами Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, рішеннями Черкаської міської ради та її виконавчому комітету, розпорядженнями Черкаського міського голови, цим Положенням та іншими законодавчими актами (пункт 1.2 Положення).

Департамент є виконавчим органом Черкаської міської ради, підконтрольний та підзвітний Черкаській міській раді, підпорядкований її виконавчому комітету та Черкаському міському голові. У своїй діяльності департамент, зокрема, керується рішеннями Черкаської міської ради та її виконавчому комітету, розпорядженнями Черкаського міського голови.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Частиною першою статті 22 Закону № 2807-IV визначено, що комплексним благоустроєм вважається проведення на визначеній території населеного пункту (мікрорайон, квартал, парк, бульвар, вулиця, провулок, узвіз тощо) комплексу робіт з улаштування (відновлення) покриття доріг і тротуарів, обладнання пристроями для безпеки руху, озеленення, забезпечення зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами, встановлення малих архітектурних форм, здійснення інших заходів, спрямованих на поліпшення інженерно-технічного і санітарного стану території, покращання її естетичного вигляду.

Зі змісту вказаних положень Закону № 280/97-ВР та Закону № 2807-IV вбачається, що виконавчим органам сільських, селищних, міських рад надано повноваження на прийняття рішень щодо координації діяльності відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, а також виконком здійснює самоврядний контроль за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів.

Своєю чергою приписами статті 12 Закону № 280/97-ВР унормовано, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Відповідно до положень частини четвертої статті 42 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова: організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Згідно із частиною п`ятою статті 51 Закону № 280/97-ВР очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради. У виконавчому комітеті сільської ради функції секретаря виконавчого комітету за рішенням ради може здійснювати секретар відповідної ради.

Водночас відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради (частина друга статті 54 Закону № 280/97-ВР).

Разом із тим, самоврядний контролю у сфері благоустрою населених пунктів визначає стаття 40 Закону № 2807-IV.

Згідно цієї норми, самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок території.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що міським головою, у межах визначених законом повноважень, 12.09.2018 було надано доручення № 189 здійснити перевірку тимчасових споруд на дотримання вимог паспортів прив`язки ТС, які були оформлені в управлінні планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради і анулювати паспорти прив`язки, які були встановлені з недотриманням вимог паспорта прив`язки або не встановлені протягом 6 місяців з дати видачі паспорта прив`язки.

На реалізацію цього доручення була проведена перевірка факту встановлення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 , результати якої оформлені актом від 20.03.2019.

Перевірка проведена спеціалістами відділу інспектування управління інспектування Черкаської міської ради у межах повноважень, визначених Положенням про управління інспектування Черкаської міської ради, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3397.

Під час проведення перевірки, уповноваженими особами виявлено, що за адресою: АДРЕСА_1 тимчасова споруда відсутня.

Водночас, проведення перевірки після строків, встановлених у дорученні міського голови, не спростовують факту невстановлення ТС у визначений період.

За такого правового регулювання та встановлених порушень, виявлених під час перевірки, виконкомом Черкаської міської ради 09.04.2019 цілком слушно було прийнято рішення № 398, яким доручено управлінню планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради анулювати паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 від 22.12.2017 з підстав невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорту прив`язки.

Отже, зважаючи на межі повноважень виконкому у сфері благоустрою населених пунктів, а також пряму підпорядкованість Департаменту виконкому Черкаської міської ради, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відповідності дій виконкому з надання підпорядкованому органу доручення на прийняття рішення, що належить до компетенції місцевого органу архітектури та містобудування.

Одночасно суд першої інстанції слушно відмітив, що оскаржуваним рішенням № 398 від 09.04.2019 виконком самостійно не анульовував паспорт прив`язки ТС, а доручив, у межах визначених повноважень, здійснити такі дії уповноваженому органу архітектури та містобудування.

Своєю чергою, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність у виконкому повноважень щодо координації роботи підпорядкованого йому органу.

Також колегія суддів зазначає про нерелевантність застосованої судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин судової практики Верховного Суду, висловленої у справі № 296/634/16-а, оскільки у зазначеній справі, на відміну від справи, що розглядається, вирішувалося питання компетенції виконкому щодо самостійного анулювання паспорту прив`язки ТС.

Відповідно, з огляду на нетотожність правовідносин, що склалися у справі №296/634/16-а, і у справі, що розглядається, відсутні підстави для відступу від зазначених позицій.

Одночасно колегія суддів зазначає про помилковість посилань суду апеляційної інстанції на справу № 580/1896/19, оскільки таку справу Верховний Суд не розглядав, та відповідно постанови від 24.04.2018 не приймав.

Вирішуючи питання повноважень Департаменту на анулювання паспорту прив`язки ТС, колегія суддів виходить з такого.

Положеннями частини четвертої статті 28 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) визначено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, тобто Мінрегіоном.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, в тому числі і отримання паспорта прив`язки тимчасових споруд та умови анулювання дії паспорту прив`язки тимчасових споруд, визначено Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 (далі - Порядок № 244).

Відповідно до пункту 1.7 цього нормативного документа, розміщення окремих ТС здійснюється згідно з цим Порядком.

Пунктом 2.1 Порядку № 244 визначено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви (пункт 2.7 Порядку № 244).

Згідно із пунктом 2.10 цього Порядку, паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 2.11 Порядку № 244, паспорт прив`язки включає: схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація).

Цей перелік документів є вичерпним.

Своєю чергою, за приписами пункту 2.27 Порядку № 244, дія паспорта прив`язки ТС анулюється за таких умов: недотримання вимог паспорта прив`язки при її встановленні; невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки; надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив`язки ТС.

Отже, невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки є самостійною підставою для його анулювання.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за наслідками проведеної перевірки дотримання вимог паспорту прив`язки ТС № 773, виданого позивачу, спеціалістом відділу інспектування управління інспектування складено акт від 20.03.2019, у якому зафіксовано факт відсутності встановлення протягом 6 місяців з дати видачі паспорту прив`язки тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач заперечив зафіксовані у акті обставини щодо невстановлення ним ТС, за адресою, зазначеною у паспорті прив`язки. На спростування зазначених висновків перевіряючих, позивач надав фотознімок із зображенням на ньому ТС.

Оцінивши наявні докази у справі, суд першої інстанції констатував, що відповідно до схеми паспорту прив`язки № 773, тимчасова споруда повинна бути встановлена по АДРЕСА_1 у комплексі із зупинкою громадського транспорту. Проте, із наданого позивачем фотознімку, на підтвердження розміщення ТС за адресою: АДРЕСА_1, судом встановлено, що вказана тимчасова споруда розміщена не у комплексі із зупинкою громадського транспорту, а окремим торговельним павільйоном, а отже не може бути підтвердженням встановлення ТС по АДРЕСА_1 протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки.

Інших належних та допустимих, у розумінні положень КАС України, доказів на підтвердження розміщення ТС по АДРЕСА_1 протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки позивачем суду не надано.

За таких обставин, з огляду на фактичні обставини справи, у колегія суддів відсутні підстави не погодитися із висновками суду першої інстанції.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, натомість суд апеляційної інстанції помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

VІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

За правилами статті 352 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради задовольнити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі №580/3521/19 скасувати.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі №580/3521/19 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

О. П. Стародуб

В. М. Шарапа