Справа № 640/24309/21
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м. Київ № 640/24309/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просив суд:

визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Київській області від 31.05.2021 № 267 в частині накладення на ОСОБА_1 , інспектора ізолятора тимчасового тримання № 6, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та від 25.06.2021 № 165 о/с в частині про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

поновити ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції, на посаді інспектора ізолятору тимчасового тримання № 6 з 26.06.2021;

зобов`язати відповідачів виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржувані накази є незаконними та мають бути скасовані, позаяк позивачем не було допущено дисциплінарного проступку, службове розслідування проведено формально без будь-якого аналізу обставин, причин та умов, які призвели до надзвичайної події. Позивач вважає, що відповідачем не було досліджено про що мав повідомити безпосереднього керівника, чи мав можливість для усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, про які порушення дисципліни не повідомив свого керівника, чи мав можливість належного оперативного керівництва нарядом з охорони підсудних, чи мав можливість запобігти надзвичайній події, що виразилася у втечі конвойованого. Тобто, на переконання позивача, не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між його діями/бездіяльністю та наслідками у вигляді втечі підсудного з-під варти. Також, зазначено про те, що наявність кадрової нестачі була відома керівництву. Крім того, на момент подачі даного позову, досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000135 від 28.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України триває. Отже, на думку позивача, за відсутності вироку, матеріали кримінальної справи № 0000135 та факти, встановлені під час її розслідування, не можуть бути покладені в основу службового розслідування та висновку про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки це суперечитиме презумпції невинуватості особи, у той же час, в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності немає посилання на конкретизуючі норми законів та інших правових актів, які позивач порушив при виконанні своїх обов`язків, натомість, є посилання на загальні приписи, що виключає персоналізований підхід до конкретного випадку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2021 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

13.10.2021 до суду від ГУ НП в Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, а оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції є законними, адже службовим розслідуванням було встановлено, що інформація щодо можливих неправомірних дій окремих працівників ГУ НП в Київській області, які призвели до втечі з під варти ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження. У діях поліцейського вбачаються порушення, які виразилися у недотриманні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, невжитті жодних заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції, незабезпеченні належного конвоювання підсудних до приміщення Ірпінського міського суду, не забезпеченні належної охорони останніх, неподанні будь-яким чином сигналу тривоги під час спроби втечі підсудного, що призвело до втечі останнього з-під варти, вчиненні вчинку, який призвів до зменшення довіри населення до органів поліції в цілому. Відповідач вважає, що вказана подія стала можливою у зв`язку з низькими морально-діловими якостями та низькою правосвідомістю ОСОБА_1 , що унеможливлює його подальшу службу в поліції.

15.12.2022 набрав чинності Закон України від 13.12.2022 № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду.

Відповідно до абзаців 1-3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону, Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя, а до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Відтак, розгляд зазначеної справи підпадає під територіальну юрисдикцію Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям, головуючим суддею у даній справі визначено суддю Головенка О.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 прийнято адміністративну справу до провадження та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

30.08.2023 до суду від сторони позивача надійшли пояснення, за змістом яких, позивача неодноразово допитували працівники Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві, здійснюючи досудове розслідування у кримінальному упровадженні № 0000135 від 28.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, де позивач надавав пояснення. Також, 28.05.2021 позивач пройшов тест на алкогольне сп`яніння - результат був негативний. Жодних порушень трудової дисципліни з його боку не було. Свою провину у втечі підсудного Мамедсоя позивач не визнав.

Відповідно до відповіді від 24.02.2023 № 4743-23/к/11-02-2852/23 Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві на адвокатський запит, кримінальне провадження № 0000135 від 21.05.2021, яке постановою прокурора від 25.06.2021 було об`єднане з кримінальним провадженням № 0000049 від 28.05.2021, в кінцевому результаті було закрито постановою слідчого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях поліцейського відділення № 2 взводу № 4 конвойної служби ГУНП в Київській області Шалюти Ю.М., інспектора ізолятора тимчасового тримання №6 ГУНП в Київській області Комісарова О.О., поліцейського сектору реагування патрульного поліції відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

Таким чином, позивач вважає, що подія, що стала фактично підставою для звільнення позивача зі служби, не є наслідком дій позивача, оскільки, непричетність останнього, відсутність і діях складу кримінального правопорушення, встановлена ТУ ДБР.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював старшим лейтенантом поліції, інспектором ізолятору тимчасового тримання (далі - ITT) № 6 Головного управління Національної поліції в Київській області та був залучений до конвоювання у ВП № 2 Бучанського РУП, як конвоїр затриманих та взятих під варту.

Позивач зазначає, що 27.05.2021 близько 12.00 йому зателефонував начальник ВОД ITT № 6 підполковник поліції ОСОБА_4 та дав вказівку 28.05.2021 прибути за адресою: АДРЕСА_1 для проходження чергової перевірки, що проходить кожні два тижні. Увечері того ж дня, позивач зателефонував ТВО начальнику превентивної діяльності та попередив про свою відсутність 28.05.2021.

28.05.2021 о 9-30 год позивач приїхав за адресою: АДРЕСА_1 пройшов перевірку та одразу передзвонив до поліцейського конвойної служби ОСОБА_5 та поїхав до місця зустрічі зі своєю зміною неподалік від розв`язки у м. Києві на перехресті Великої кільцевої та Житомирської траси ближче до станції метро Житомирська. В той час зміна конвою їхала на службовому транспортному засобі марки FORD TRANSIT 1364 по проспекту Перемоги у м. Києві.

Позивач вказує на те, що 28.05.2021 в зв`язку з проходженням чергової перевірки, його не мало бути на роботі, однак, у зв`язку з нестачею людей він погодився добровільно вийти в цей день на роботу.

28.05.2021 до складу зміни конвою, крім позивача, входили ще поліцейський відділення № 2 взводу № 4 конвойної служби ГУНП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 .

Того ж дня, позивач був призначений старшим конвою згідно наказу ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Приблизно о 12:45 год позивач разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прибули до Київського слідчого ізолятора за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, де згідно процедури отримали двох підсудних: гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 відповідно до вимоги Ірпінського міського суду Київської області.

Позивач пояснює, що близько 14:00 з вищевказаними особами прибули до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за адресою м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7а, де він отримав зброю, а біля 14:15 всі прибули до Ірпінського міського суду Київської області за адресою: м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7.

Позивач вказує на те, що він разом з підсудним гр. ОСОБА_8 попрямував до судової зали № 1 (суддя ОСОБА_9 ) де і знаходився під час оголощення суддею вироку. Біля службового автомобіля залишились ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а в автомобілі перебував гр. ОСОБА_6 .

Близько 14:25 йому зателефонував ОСОБА_5 та повідомив що підсудний ОСОБА_6 здійснив втечу з-під варти.

Позивач вказує на те, що він зателефонував ОСОБА_3 , щоб він замінив його в судовій залі № 1 в приміщенні суду. Коли він прийшов, позивач одразу зателефонував ОСОБА_5 , щоб дізнатися де він знаходиться, на що ОСОБА_5 повідомив, що перебуває поблизу суду біля дороги по вул. Мінеральна. Також, ОСОБА_5 пояснив, що після здійсненя природної потреби, ОСОБА_10 при виході з туалету наніс удар кулаком ОСОБА_5 в область грудної клітини, після чого кинув (розпилив) ОСОБА_5 якусь рідину в обличчя. ОСОБА_5 схопив зловмисника руками та з метою затримання кинув ОСОБА_11 на землю, але останній чинив опір і, в подальшому, вирвався та наніс ОСОБА_5 удар ногою в область тулуба та почав втікати. ОСОБА_5 розпочав наздоганяти ОСОБА_11 , коли ОСОБА_12 перелазив через паркан до сусіднього двору. Так, ОСОБА_13 схопив підсудного за ногу і тримав, поки не зламався паркан, внаслідок чого, ОСОБА_14 впав з іншого боку паркану на територію приватного домоволодіння та продовжив бігти до іншого боку території домоволодіння.

Позивач зазначає про те, що він відразу ж зателефонував виконуючому обов`язки начальника превентивної служби ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_15 та повідомив про дану подію, після чого попрямував з ОСОБА_5 в різних напрямках здійснюючи пошук підсудного ОСОБА_11 , який здійснив втечу з-під варти.

Наказом начальника ГУНП України в Київській області № 267 від 31.05.2021, ОСОБА_1 , був звільнений зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, ст. 3, ч. 1 ст. 8, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України про «Національну поліцію»; пунктів 1, 2, 5, 6, 13 ст. 1 Дисциплінарного стуту Національної поліції України; пункту 1 розділу 1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179; пункту 1.23 розділу 1, пункту 2.8 розділу 2, підпункту 3.15.2 п. 3.15., пунктів 3.16, 3.17, 3.18 розділу 3 Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом № 60 дск-05; пункту 6 наказу ГУНП в Київській області від 12.02. 2021 № 209, що на думку відповідача, виразилися в недотриманні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, несенні служби у конвойному наряді без вогнепальної зброї, невжитті жодних заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, не інформуванні негайно про це безпосереднього керівника, не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не інформуванні його про виявлені порушення службової дисципліни, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції, нездійсненні належного оперативного керівництва нарядом з охорони підсудних, незабезпеченні належного конвоювання підсудних до приміщення Ірпінського міського суду Київської області, незабезпеченні належної охорони останніх, що призвело до втечі підсудного з-під варти, вчиненні діяння, яке призвело до зменшення довіри населення до органів поліції в цілому.

Позивач вважає, що накази Головного Управління Національної поліції в Київській області № 267 від 31.05.2021 в частині п. 2 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення та № 165 о/с від 25.06.2021р. про звільнення є необгрунтованими та незаконними, винесеними з грубими порушеннями чинного законодавства України, а відтак, такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580).

Відповідно до змісту ст. 18 Закону № 580 передбачено що, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарного статут).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом.

Згідно із ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк (частини 2 - 9 Дисциплінарного статуту).

Тож, з наведеного слідує, що під час вирішення питання про те, чи є порушення службової дисципліни грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Судом досліджено, що 28.05.2021 до Головного управління НП в Київській області з ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла інформація про втечу з-під варти заарештованого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та про отримання тілесних ушкоджень поліцейським відділення № 2 взводу № 4 конвойної служби ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 .

Уході проведення службового розслідування було встановлено, що на виконання пункту 1.20 розділу І Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 60 дск-05 та на виконання заявки Ірпінського міського суду, начальником відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області підполковником поліції ОСОБА_16 було видано наказ від 28.05.2021 № 207 «Про забезпечення охорони, під час конвоювання затриманих осіб, які тримаються під вартою, із СІЗО м. Києва до Ірпінського міського суду та у зворотному напрямку».

Відповідно до п. п. 1.20.1, 1.20.2, 1.20.3, 1.20.4 п. 1.20 розділу І Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 60 дск-05, у вказаному наказі повинно зазначатися: склад конвойного наряду та порядок підготовки для конвою відповідних документів, транспорту, необхідних засобів охорони, зв`язку й сигналізації, зброї, спорядження, шляхового забезпечення конвойного нараду і конвойних, а також службових собак, завдання конвойного наряду, способи та строк їх виконання, порядок зв`язку з органом внутрішніх справ (конвойним підрозділом) і порядок взаємодії з іншими органами внутрішніх справ (у дорозі), особливі обов`язки конвоїрів, маршрут руху (основний, запасний) та його особливості, порядок інструктажу конвою і контроль за виконанням ним обов`язків.

Однак, вивченням наказу ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 28.05.2021 № 207, було встановлено, що у порушення вимог вищезазначених підпунктів у ньому визначено лише склад конвойного наряду, а саме: старший конвоїр інспектор ізолятору тимчасового тримання № 6 ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , конвоїри - ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Бучанського РУГІ ГУНП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_3 , який одночасно з цим є водієм службового автомобіля марки «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Крім того, за результатами службового розслідування, визначення кількісного складу конвойного наряду свідчить про порушення ОСОБА_16 вимог пункту 1.16 розділу І та пункту 3.10 розділу III Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 60 дск-05, відповідно до яких, мінімальний склад конвойного наряду для конвоювання однієї взятої під варту особи визначається в кількості не менше трьох працівників. Розстановка наряду проводиться з розрахунку два конвоїри на одного підсудного.

Відповідно до п. 6 наказу ГУНП в Київській області від 12.02.2021 № 2098, забороняється конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в темну пору доби, без погодження з ВКС УПД ГУНП в Київській області та без супроводу, а також не в повному складі конвойних нарядів.

28.05.2021 о 09.00, відповідно до Книги служби конвойних нарядів, тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника з превентивної діяльності ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, капітаном поліції ОСОБА_15 було проведено цільовий інструктаж працівникам поліції, які були задіяні на конвоювання обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого с. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_7 та обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_2 до приміщення Ірпінського міського суду Київської області з ДУ «Київський слідчий ізолятор» та у зворотному напрямку на службовому автомобілі марки «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Відповідно до розділу II вказаної книги (Рішення начальника органу (конвойного підрозділу) внутрішніх справ щодо використання сил та засобів для конвоювання затриманих і взятих під варту осіб), капітан поліції ОСОБА_15 власноручно наніс рукописний текст: «Конвой дозволяю».

Відповідно до розділу V вказаної книги (Перевірка служби і вказівки начальника (число та час, перелік перевірених нарядів, виявлені недоліки, вжиті заходи, підсумки, посада, звання, прізвище та ініціали, підпис особи, яка перевіряла службу) капітан поліції ОСОБА_15 власноручно наніс рукописний текст: «Конвой дозволяю», «Звертаю увагу на дотримання заходів особистої безпеки».

Опитаний з приводу порядку цільового інструктажу старший сержант поліції ОСОБА_3 пояснив, що після отримання цільового інструктажу, він спільно зі старшим сержантом поліції ОСОБА_5 на службовому автомобілі марки «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні) направилися до ДУ - Київський слідчий Ізолятор» Міністерства юстиції України.

Рухаючись по проспекті Перемоги у м. Київ, старший сержант поліції ОСОБА_3 зупинив службовий автомобіль та підібрав старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Службовим розслідуванням було встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 28.05.2021, перед конвоюванням у підрозділі був відсутній, оскільки у м. Боярка, Фастівського району, Київської області був задіяний для здачі підсумкової перевірки в індивідуальному порядку з професійної підготовки за 2020 рік.

Відповідно до пункту 1.23 розділу 1, пункту 2.8 розділу 2 Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 60 дск-05, увесь склад конвою повинен бути в установленій формі одягу, мати справну і приведену в бойову готовність зброю. У разі конвоювання затриманих і взятих під варту осіб у спеціальних і легкових автомобілях увесь склад конвою озброюється пістолетами, однак ОСОБА_5 приступив до конвоювання без вогнепальної зброї, оскільки не закріплений за нею. Також, у зв`язку з відсутністю у ВП № 2 Бучанського РУП ГУ під час проведення інструктажу, вогнепальну зброю не отримував старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , що свідчить про те, що капітан поліції ОСОБА_15 усвідомлюючи те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не отримав вогнепальну зброю, був відсутній під час проведення інструктажу, також вогнепальну зброю не отримав старший сержант поліції ОСОБА_5 , свідомо дозволив виїзд конвойного наряду до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Надалі, після проведення цільового інструктажу, а саме близько 12.00 старший сержант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_3 на службовому автомобілі марки «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні) здійснили виїзд до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

У свою чергу, старший сержант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_3 у порушення вимог п. 5, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України не вжили жодних заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, негайно про це безпосереднього керівника не проінформували, керівникові в організації дотримання службової дисципліни не сприяли, та не проінформували його про виявлені порушення службової дисципліни, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Також, за висновками службового розслідування, аналогічні порушення службової дисципліни допустив старший лейтенант поліції ОСОБА_1 оскільки розуміючи те, що не зможе бути задіяним до конвоювання підсудних осіб, не вжив жодних заходів щодо негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського.

Також, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 допустив порушення пункту 1.26 розділу І Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 60 дск-05, оскільки він, як старший конвоїр несе відповідальність за точне і своєчасне виконання поставленого завдання, додержання законності підлеглими.

Опитаний під час проведения службового розслідування з приводу обставин втечі обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, ОСОБА_2 , старший сержант поліції ОСОБА_3 пояснив, що прибувши на територію вказаного органу, він перебував біля службового автомобіля, а старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повів одного із підсудних до туалету ( ОСОБА_7 ).

Після повернення до службового автомобіля, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 сказав старшому сержанту поліції ОСОБА_5 , що піде до залу суду (як свідчать матеріали службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відправився до залу суду спільно з ОСОБА_7 ). Одразу ж після цього, старший сержант поліції ОСОБА_5 спільно з іншим підсудним ( ОСОБА_2 ) відправився до туалету.

Надалі, до старшого сержанта поліції ОСОБА_3 зателефонував старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та повідомив щоб він терміново біг до залу судового засідання № 1, що останній і зробив.

Відповідно до норм п. 1.31 розділу І Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 60 дск-05, водієві спеціального автомобіля забороняється залишати закріплений за ним автомобіль без нагляду, передавати керування ним іншій особі без наказу начальника конвою (старшого конвоїра).

Прибувши до залу судового засідання, старший сержант поліції ОСОБА_3 залишився в приміщенні суду, а старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вибіг на вулицю.

Після закінчення судового процесу, підсудного ОСОБА_7 звільнили у зв`язку із отриманням умовного терміну, а старший сержант поліції ОСОБА_3 вийшов на вулицю, де дізнався, що ОСОБА_2 здійснив втечу.

Опитаний старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 28.05.2021 близько 14.15, ним спільно зі старшим сержантом поліції ОСОБА_3 та старшим сержантом поліції ОСОБА_5 до Ірпінського міського суду було доставлено ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Перебуваючи біля суду, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зателефонував секретар судового засідання судді ОСОБА_9 та повідомив що необхідно заводити до зали судових засідань № 1 ОСОБА_7 .

У свою чергу, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 застосувавши стосовно вказаного підсудного спеціальний засіб кайданки направився до приміщення суду, де очікував суддю.

Під час очікування, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зателефонував старший сержант поліції ОСОБА_5 та повідомив, що відбулася втеча з під варти.

Надалі, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зателефонував старшому сержанту поліції ОСОБА_3 , який знаходився біля службового автомобіля та сказав підмінити його у залі судового засідання.

Надалі, ОСОБА_1 вибіг на вулицю та зателефонував ОСОБА_5 , який пояснив, що сталося, після цього, ОСОБА_1 доповів про обставини події капітану ОСОБА_15 та розпочав пошук ОСОБА_2 .

Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що 28.05.2021 він перебував у складі конвойного наряду спільно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Того ж дня, близько 14.30 поліцейські прибули на службовому автомобілі разом з двома арештованими, серед яких, перебував ОСОБА_2 до Ірпінського міського суду Київської області. Службовий автомобіль було припарковано зі сторони службового входу до адміністративної будівлі.

Одразу ж після цього, до приміщення суду було доставлено ОСОБА_7 , якого конвоював ОСОБА_1 .

Приблизно через 20 хвилин до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_2 та повідомив, що у нього болить живіт, у зв`язку із чим, йому необхідно до туалету.

У свою чергу, ОСОБА_5 відчинив службовий автомобіль, пристебнув підсудного кайданками за праву руку до своєї лівої руки та направився разом з ним до туалету, який розташований на території Ірпінського міського суду Київської області на відстані близько 30 метрів від службового входу. Підійшовши до туалету, ОСОБА_5 завів підсудного до туалету, де зняв кайданки.

У час, коли ОСОБА_2 справляв природні потреби, ОСОБА_5 стояв біля туалету та чекав на нього.

Через кілька хвилин ОСОБА_2 різко вибіг з туалету та тримаючи у лівій руці газовий балончик білого кольору, розпилив його в обличчя ОСОБА_5 і наніс удар рукою в грудну клітину.

Від вказаного удару ОСОБА_5 не втримався та впав на асфальтоване покриття, а ОСОБА_2 перестрибнувши через нього почав тікати, а ОСОБА_5 у цей час піднявся з землі та почав наздоганяти втікача.

ОСОБА_17 біля паркану на який він вже виліз, ОСОБА_5 схопив його за праву ногу, однак він почав робити різкі рухи ногою та наніс удар ОСОБА_5 у грудну клітину, після чого вирвався, перестрибнувши паркан та втік.

Надалі, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про втечу ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 пояснив, що вжив алкогольні напої після втечі ОСОБА_2 .

Службовим розслідуванням встановлено, що втеча ОСОБА_2 стала можливою через те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 допустили порушейня пп. 3.15.2 п. 3.15, п. 3.16, 3.17 розділу III Інструкції з організації конвоювання в .доганах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 6І дск-05, оскільки не забезпечили належне конвоювання підсудних до-приміщення Ірпінського міського суду Київської області та належну охорону останніх.

Так, безпосередньо ОСОБА_1 також допустив порушення пункту 3.18 розділу III Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 60 дск-05, оскільки як старший конвойного наряду не здійснив належне оперативне керівництва нарядом з охорони підсудних.

Разом з тим, аналізуючи пояснения ОСОБА_5 можливо зробити висновок, що у порушення вимог підпункту 3.19.6 пункту 3.19 Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 60 дск-05, останній будь-яким чином сигнал тривоги не подав, не зважаючи на те, що старший сержант поліції ОСОБА_3 , як свідчать пояснення, перебував на відстані близько 30 метрів від туалету.

Тож, враховуючи те, що втеча підсудного стала можливою через порушення службової дйсципліни працівниками поліції, у діях ОСОБА_1 вбачаються порушення п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, яким визначено, що поліцейський повинен утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Відповідно до приписів пункту 1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

З урахуванням наведеного, суд висновує, що законодавством, що регулює спірні правовідносини, встановлено як права поліцейських, так і відповідні обов`язки. У даному випадку, не є спірним факт втечі з-під варти підсудного ОСОБА_2 , при цьому, аналізуючи матеріали службового розслідування, суд вважає, що неналежне виконання службових обов`язків окремими працівниками ГУНП в Київській області, зокрема, позивачем, як старшим конвою, призвели до втечі з під варти ОСОБА_2 .

Тож, знайшли своє підтвердження висновки службового розслідування про те, що у діях позивача вбачаються порушення вимог статті 3, частини 1 статті 8, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну полінію», підпунктів 1, 2, 5, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу 1, пункту 2 розділу II Прави етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 1.23 розділу І, пункту 2.8, розділу II, підпункту 3.15.2 пункту 3.15, пунктів 3.16, 3.17, підпункту 3.19.6 пункту 3.19 розділу III Інструкції з організації конвоювання в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 60 дск-05, пункту 6 наказу ГУНП в Київській області від 12.02.2021 № 209, які виразилися у недотриманні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, несенні служби у кодвойному наряді без вогнепальної зброї, невжитті жодних заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, не інформуванні негайно про це безпосереднього керівника, не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, неінформуванні його про виявлені порушення службової дисципліни, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції, незабезпеченні належного конвоювання підсудних до приміщення Ірпінського міського суду, не забезпеченні належної охорони останніх, що призвело до втечі останнього з-під варти, вчиненні вчинку, який призвів до зменшення довіри населення до органів поліції в цілому.

Невиконання вимог інструкції, призвело до неможливості оперативного реагування підрозділів поліції на вчинене кримінальне правопорушення, до того ж, суд наголошує на тому, що позивач, як старший конвоїр несе відповідальність за точне і своєчасне виконання поставленого завдання, додержання законності підлеглими. Позивач не забезпечив належне конвоювання підсудних до-приміщення Ірпінського міського суду Київської області та належну охорону останніх, оскільки, як старший конвойного наряду, не здійснив належне оперативне керівництва нарядом з охорони підсудних

Отже, за результатами проведеного службового розслідування, факт грубого порушення службової дисципліни позивачем повністю доведений і документально зафіксований. Таке порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та ігнорування позивачем вимог чинного законодавства та Інструкції.

В частині посилань позивача щодо тривалості проведеного службового розслідування, слід врахувати, що згідно ст.14 Дисциплінарного статуту, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Отже, зважаючи на вищевикладене, конкретної тривалості проведення службового розслідування не передбачено.

У розглядуваному випадку, всі матеріали зібрані оперативно, що відповідає обставинам розглядуваної події, та потреби у тому, щоб продовжувати проведення такого розслідування, не було, через що будь-яких порушень з боку відповідача щодо проведення такого розслідування у короткі строки не убачається.

До того ж, Закон України «Національну поліцію», Дисциплінарний статут, Присяга працівника Національної поліції України та інші нормативно-правові акти вимагають від кожного співробітника поліції строгого додержання Конституції України, діючого законодавства України, нормативних актів Національної поліції, інструкцій та порядків, які видаються в межах їх повноважень.

Однак, виходячи із того, що головним завданням поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидія злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги, - чітке та неухильне дотримання особовим складом функціональних обов`язків, норм професійної підготовки набуває ще більшої ваги.

Позивач, склавши Присягу працівника Національної поліції України, присягнув вірно служити Українському народові, дотримуючись Конституції України та законів України, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

А приступивши до виконання своїх обов`язків на посаді позивач взяв на себе ні тільки права, але і обов`язки, а отже мав усвідомлювати, що за їх порушення та/або невиконання/неналежне він може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем була допущена безвідповідальність у виконанні своїх обов`язків. Допустивши не забезпечення належного контролю за організацією конвоювання затриманих і взятих під варту, позивач допустив дисциплінарний проступок.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує лише на те, що його провини у втечі з-під варти підсудного немає, однак, вказані доводи та обставини є суб`єктивними, факт втечі з-під варти підсудного встановлений.

Водночас, дисциплінарний проступок позивача не просто виразився в порушенні вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Інструкції № 60, а міг призвести до тяжких наслідків, поранення або загибелі особового складу, працівників суду, цивільного населення, що не могло залишитись без відповідного реагування з боку керівництва ГУ НП в Київській області.

Так, положеннями Закону № 580-VIII, визначено, зокрема, підстави звільнення поліцейського зі служби в поліції.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII, передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Оскільки в ході службового розслідування були встановлені факти порушення позивачем службової дисципліни, то начальником позивача, в межах наданих йому повноважень, було прийнято рішення про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Пунктом 2 ч. 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визначено, що обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Щодо доводів сторони позивача про те, що відповідно до відповіді від 24.02.2023 № 4743-23/к/11-02-2852/23 Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві на адвокатський запит, кримінальне провадження № 0000135 від 21.05.2021, яке постановою прокурора від 25.06.2021 було об`єднане з кримінальним провадженням № 0000049 від 28.05.2021, в кінцевому результаті було закрито постановою слідчого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях інспектора ізолятора тимчасового тримання № 6 ГУНП в Київській області ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення (подія, що стала фактично підставою для звільнення позивача зі служби, не є наслідком дій позивача, оскільки, непричетність останнього, відсутність і діях складу кримінального правопорушення, встановлена ТУ ДБР), суд зазначає, що закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, вказує на відсутність підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності за КК України, водночас, вкзаане не дає автоматичних підстав для висновку про неможливість застосування до такої особи заходів дисциплінарної відповідальності, позаяк, вказане не пов`язане між собою та знаходиться у різних площинах провадження та відповідальності. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. ч. 1 та 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію»).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказів в частині накладення дисциплінарного стягнення та про звільнення зі служби в поліції, є необґрунтованими, недоведеними та задоволенню не підлягають.

За наведеними у позові доводами, суд дійшов висновку про відсутність порушень законодавства під час проведення службового розслідування і прийняття оскаржуваних наказів, які б вплинули на правомірність звільнення позивача.

Також, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі позовні вимоги є похідними від оскарження наказу про звільнення зі служби в поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, не знайшли своє підтвердження під час розгляду спору, а тому, задоволенню не підлягають.

Відповідач довів обґрунтованість висновків службового розслідування, та, як наслідок, законність оскаржуваних наказів, які відповідають ступеню проступку.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.