Справа № 734/4345/23
Суддя: Іванюк Т. І.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/38/23 Справа № 734/4345/23
РІШЕННЯ

іменем України

20 жовтня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - Іванюка Т.І.,

при секретарі Ієвлевій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови серії БАД №832305 від 09.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

у суд із адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №832305 від 09.09.2023 року складену поліцейським СРПП ВП№1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом поліції Островський Юрієм Сергійовичем, а провадження по справі; закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача судові витрати. Вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 09 вересня 2023 року поліцейським СРПП ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом поліції Островським Юрієм Сергійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАД № 832305 стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає, що працівник поліції при складання оскаржуваної постанови не було дотримано положень законодавства щодо її оформлення. Зокрема, останній не проінформував про конкретну причину вимоги на пред`явлення посвідчення водія та інших документів, оскільки позивач не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушення, і інших підстав для перевірки документів у поліцейського не було. Будь-яких доказів факту порушення ПДР України поліцейським СРПП ВП № 1 ЧРУП ГУ НП в Чернігівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 не було надано. Крім того, поліцейський розглянувши справу біля транспортного засобу не дав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268КУпАП. у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч. 2 ст.33 КУпАП. що унеможливило виконання вимог ст. 245КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Разом з тим поліцейський склав постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, внаслідок чого поліцейським були грубо порушені вимоги ст.ст.278.279 КУпАП. Будь-які дані про те, що позивачем було порушено вимоги правил дорожнього руху, відсутні. Поліцейський поліції не проінформував про підстави для огляду документів, причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Також позивач зазначає, що оскаржувана постанова серія БАД №832305 від 09.09.2023 року не містить будь-яких матеріалів що додаються до постанови у п.7 "До постанови додається". Йому не надавалися 09.09.2023 року поліцейським Островським Ю.С. для ознайомлення будь-які відеодокази порушення вимог п.2.1 а Правил дорожнього руху України. Окрім цього постанова не містить посилання на, фіксацію правопорушення з назвою технічного приладу, його відповідного інвентарного номера який перебуває на балансі Національної поліції України.

10.10.2023 відповідачем Головним управлінням національної поліції в Чернігівській області подано відзив на позовну заяву, у якій представник позивача Телень О.Ю. просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі посилаючись на те, що 09.09.2023 року в м. Десна на КПП солдатами ЗСУ було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , останній був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого солдати ЗСУ викликали працівників поліції. По приїзду на виклик поліцейським СРПП ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було встановлено, що позивач керував транспортним засобом, не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.п 2.1 (а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Під час перевірки документів, встановлення особи, водієм виявився гр. ОСОБА_1 , який не має права керувати транспортним засобом,а саме легковим автомобілем,поліцейський належним чином представився та повідомив позивачу, що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності. В ході подальших дій поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою яка не має права керування таким транспортним засобом). Позивачу було роз`яснено положення статті 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, ст. 307 КУпАП та ч.2 ст. 308 КУпАП. Поліцейський повідомив, що позивач має право скористатися професійною правовою допомого. В результаті розгляду адміністративної справи відносно гр. ОСОБА_1 була складена постанова серії БАД № 832305 від 09.09.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Таким чином, поліцейський здійснюючи розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а постанова серії БАД № 832305 від 09.09.2023 року відповідає встановленій формі, тому у позовних вимогах слід відмовити. На підтвердження своїх доводів, представником відповідача до відзиву долучено DVD диск з відеозаписом з боді-камери поліцейського.

Позивач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про проведення розгляду справи у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАСУ.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови серії БАД №832305 від 09.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 вересня 2023 року поліцейським СРПП ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом поліції Островським Юрієм Сергійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАД № 832305 стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 3 400 грн. Як виходить із змісту даної постанови, 09.09.2023 о 17 год. 00 хв. на вул. Ювілейна, 2 біля КПП №3 смт.Десна Чернігівського району Чернігівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.п. 2.1 а ПДР.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 2 ст.126 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність для водіїв транспортних засобів наступає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху України передбачено: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Позивач ОСОБА_1 у позові зазначає, що поліцейський не проінформував його про конкретну причину вимоги на пред`явлення посвідчення водія та інших документів, оскільки він не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушення, і інших підстав для перевірки документів у поліцейського не було.

Однак суд зазначає, що що незгода позивача з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 464/1470/17 та від 24.01.2019 у справі № 201/6167/17. Крім того, у постанові Касаційного адміністративного суду від 25.03.2019 (справа №127/19283/17) Верховним судом зазначено наступне: «Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи».

У значених постановах Верховним Судом наголошено, що відповідно до діючого законодавства на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. При цьому право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Що стосується тверджень позивача про порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то суд зазначає, що ці твердження спростовуються наданим до відзиву та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з боді-камери поліцейського, з якого вбачається, що на питання останнього, ОСОБА_1 повідомляє, що він є водієм транспортного засобу, при цьому посвідчення водія не має. Документи на автомобіль та ключі від нього знаходяться у ОСОБА_1 . На прохання поліцейського він надає для огляду

автомобіль. Під час спілкування у ОСОБА_1 працівники поліції виявлять ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, поліцейський йому повідомив про те, що на нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення. Постанова була складена на місці. Жодних заяв, зауважень, заперечень чи клопотань від ОСОБА_1 не надходило. Останній підписав постанову, після чого йому було вручено її копію.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 09.09.2023 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №832305 від 09.09.2023 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 3 400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, виходячи з положень ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 222, 251, 258, 280 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України,-

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови серії БАД №832305 від 09.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя