Справа № 400/1490/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/1490/23
Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецька І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2023р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача в частині нарахування та виплати позивачу щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за березень місяць 2022 року у розмірі 23 306,95грн.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну додаткову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за березень місяць 2022 року у розмірі 30 000грн. з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії відповідача в частині визначення позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)» шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 1.01.2018р., на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для займаної посади та військового звання «капітана 3 рангу (майор) позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», у період з 12.03.2022р. по 1.02.2023р.;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням позивача шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 1.01.2022р., на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для займаної посади та військового звання «капітана 3 рангу (майор) позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», у період з 12.03.2022р. по 31.12.2022р.;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, премії, встановленої рішенням Міністерства оборони України на 2022 рік, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) з урахуванням перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)», визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2022р., на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 12.03.2022р. по 31.12.2022р. включно;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням позивача шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2023р., на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади та військового звання «капітан 3 рангу (майор)» позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 1.01.2023р. по 1.02.2023р. включно;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, премії, встановленої рішенням Міністра оборони України на 2023 рік, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) з урахуванням перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)», визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2023р., на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 1.01.2023р. по 1.02.2023р. включно;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової компенсації за 26 днів основної відпустки за 2022 рік, за 3 дні основної відпустки за 2023 рік, за 14 днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, за 14 додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

- зобов`язати здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 10 повних календарних місяців служби з урахуванням перерахованого грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період проходження військової служби відповідач виплатив щомісячну додаткову винагороду, установлену Постановою КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за березень 2022 року не у повному розмірі.

Також, позивач зазначив, що внаслідок неправильного визначення відповідачем посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу у 2022 і 2023 роках не в повному обсязі виплачувалось грошове забезпечення..

Не погоджуючись із такими діями ВЧ, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 в частині визначення ОСОБА_1 посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)» шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 1.01.2018р., на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для займаної посади та військового звання «капітана 3 рангу (майор)» ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», у період з 12.03.2022р. по 1.02.2023р..

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 :

- шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 1.01.2022р., на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для займаної посади та військового звання «капітана 3 рангу (майор)» ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» у період з 12.03.2022р. по 31.12.2022р.;

- шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади та військового звання «капітан 3 рангу (майор)» ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 1.01.2023р. по 1.02.2023р..

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 з врахуванням раніше виплачених сум:

- грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) з урахуванням перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)», визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2022р., на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 12.03.2022р. по 31.12.2022р.;

- грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) з урахуванням перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)», визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2023р., на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 1.01.2023р. по 1.02.2023р.;

- грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

- грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

- грошової компенсації за 26 днів основної щорічної відпустки за 2022 рік, за 3 дні основної щорічної відпустки за 2023 рік, за 14 днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік і за 14 днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

- одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 10 повних календарних місяців служби (за період з 12.03.2022р. по 1.02.2023р.), але не менше як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати в частині відмову та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що розрахункова величина для визначення посадових окладів військовослужбовців, окладів за військовим званням із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1.01.2022р. і з 1.01.2023р. становить 2 102грн.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, премії, встановленої рішенням Міністерства оборони України на 2022 і 2023 роки, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення), грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані щорічні основні відпустки та додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2022 і 2023 роки, а також одноразової грошової допомоги, то суд першої інстанції зазначив, що нарахування та виплата позивачу вищезазначених видів грошового забезпечення, виходячи з його посадового окладу та (або) окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, є протиправними.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача в частині нарахування та виплати позивачу щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168) за березень місяць 2022р., суд виходив з того, що оскільки додаткова винагорода, встановлена Постановою №168, відноситься до видів грошового забезпечення, тому вона також підлягає виплаті пропорційно відпрацьованому відповідним військовослужбовцем часу в порядку, встановленому п.7 розділу І Порядку №260.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 у період з 12.03.2022р. по 1.02.2023р. проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно з п.3 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 1.02.2023р. №34 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас та з 1.02.2023р. знято зі всіх видів забезпечення.

Відповідно до зазначеного наказу позивачу виплачено грошову компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за 2022 і 2023 роки (за 26 і 3 доби відповідно), за відпустку учасника бойових дій за 2022 і 2023 роки (за 14 діб за кожен рік), грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік, премію за особистий внесок у загальні результати служби за лютий 2023 року, надбавку за особливості проходження служби за лютий 2023 року та одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби (в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 повних календарних місяців служби (за період з 12.03.2022р. по 1.02.2023р.), але не менше як 25 відсотків місячного грошового забезпечення).

Вважаючи, що під час проходження ним військової служби у 2022-2023 роках відповідач неправильно визначав розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій військової частини у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до незгоду із рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за березень місяць 2022 року у розмірі 30 000грн. з урахуванням виплачених сум.

За правилами ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак, надаючи оцінку доводам викладеним в апеляційній скарзі, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.1-2 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 в Україні був уведений воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Цей указ затверджений Верховною Радою України Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

Надалі воєнний стан був продовжений указом Президента України від 14.03.2022р. №133/2022 з 5 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб і Верховна Рада України затвердила його відповідним законом.

Крім цього, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 оголошена загальна мобілізація упродовж 90 діб. Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався згідно з указами Президента України, які щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.

Серед іншого, п.2 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 постановив Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Також п.4 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 постановив Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» КМУ видав Постанову №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі також - «Постанова №168»).

Згідно з п.1 цієї постанови Уряд установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022р..

Порядок і умови виплати цієї допомоги у Збройних Силах України було визначено наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023р. №44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», який набрав чинності 31.01.2023р..

Отже, до 31.01.2023р. (у період дії спірних правовідносин) особливості виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, не були встановлені.

Судова колегія звертає увагу, що оскільки особливості виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за березень 2022 року не були встановленні, то регулювання спірних правовідносин повинно здійснюватись у загальному порядку та умовах, встановлених для виплати інших видів грошового забезпечення.

Відтак, апеляційний суд вважає, що в даному випадку до регулювання спірних правовідносин необхідно застосувати норми абзацу 2 п.7 розділу І Порядку №260, яким встановлено, що розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку з приводу того, що додаткова винагорода, встановлена Постановою №168, відноситься до видів грошового забезпечення, а тому вона також підлягає виплаті пропорційно відпрацьованому відповідним військовослужбовцем часу в порядку, встановленому п.7 розділу І Порядку №260.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.03.2022р. №56 зараховано на всі види забезпечення у ВЧ НОМЕР_1 з 12.03.2022р., то період для розрахунку спірної суми щомісячної додаткової винагороди за березень 2022 року становить з 12.03.2022р. по 31.03.2022р., а розмір належної допомоги повинен становити, відповідно, 19 354,83грн. (30 000грн. / 31 календарних днів березня місяця х 20 календарних днів відпрацьованого часу за березень місяць = 19 354,83грн.).

Враховуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку спірна винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії Російської Федерації проти України, у зв`язку із чим її розмір залежить від кожного фактичного дня служби.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко