Справа № 160/19656/21
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 160/19656/21

адміністративне провадження № К/990/18083/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Стеценка С.Г., судді Шарапи В.М., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН»

до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН"

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року (прийняте у складі судді Дєєва М.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року (ухвалену у складі колегії суддів Білак С.В., Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А.),

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН» (далі - ТОВ «СІЛЛ», ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7», ТОВ «АЛЕСАН», позивачі) звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради (далі - виконком Дніпровської МР, Департамент торгівлі та реклами, Дніпровська МР, відповідачі), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Дніпровської МР від 13 жовтня 2021 року № 1044 «Про демонтаж рекламних засобів» у частині демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій) щодо ТОВ «СІЛЛ», ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» та ТОВ «АЛЕСАН» (пункти додатку до рішення 17-64);

- визнати протиправними дії виконкому Дніпровської МР щодо прийняття рішення виконкому Дніпровської МР від 13 жовтня 2021 року № 1044 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій) щодо ТОВ «СІЛЛ», ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» та ТОВ «АЛЕСАН» (пункти додатку до рішення 17-64) та надання доручення Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської МР, комунальним підприємствам та закладам Дніпровської МР із вжиття заходів щодо демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій) ТОВ «СІЛЛ», ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» та ТОВ «АЛЕСАН».

2. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення виконкому Дніпровської МР від 13 жовтня 2021 року № 1044 «Про демонтаж рекламних засобів», яким зокрема вирішено демонтувати рекламні засоби (спеціальні конструкції) щодо позивачів, є протиправним та таким, що порушує права позивачів, оскільки у законодавстві відсутня така підстава для демонтажу рекламних конструкцій, як невиконання демонтажу у встановлений строк розповсюджувачами зовнішньої реклами.

3. Також, позивачами вказано, що ними не було отримано жодних попереджень про підстави та необхідність проведення демонтажу; всі дозволи на розміщення зовнішньої реклами, які вказані в спірному рішенні, є законними, їх строк дії не закінчився; відповідачі попередньо не приймали жодних рішень щодо скасування чи анулювання дозволів позивачів, тобто внутрішню процедуру проведення дій з демонтажу рекламних засобів відповідачами порушено.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року та постановою Верховного Суду від 27 вересня 2023 року, адміністративний позов задоволено.

5. Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року, заяву представника позивачів про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ» за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дніпровської міської ради судові витрати:

- на професійну правничу допомогу в розмірі 9 249,93 грн. (дев`ять тисяч двісті сорок дев`ять гривень дев`яносто три копійки);

- зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дніпровської міської ради судові витрати:

- на професійну правничу допомогу в розмірі 9 249,93 грн. (дев`ять тисяч двісті сорок дев`ять гривень дев`яносто три копійки);

- зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН» за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дніпровської міської ради судові витрати:

- на професійну правничу допомогу в розмірі 9 249,93 грн. (дев`ять тисяч двісті сорок дев`ять гривень дев`яносто три копійки);

- зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень);

- зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 160/19656/21 у розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

6. Частково задовольняючи заяву представника позивачів про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на підтвердження понесених позивачами судових витрат на правничу допомогу матеріали справи містять всі належні документи. Крім того, суд першої інстанції вказав, що оскільки Дніпровська міська рада та Виконавчий комітет Дніпровської міської ради є різними юридичними особами, суд не знаходить підстав для стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивачі звернулися з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просять скасувати додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року в частині задоволення клопотання про ухвалення додаткового рішення відносно стягнення судових витрат з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення судових витрат з Дніпровської міської ради.

8. В обґрунтування касаційної скарги скаржники зазначають, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували пункт 23 частини першої статті 26, частину першу статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), статті 22, 23 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), постанову КМУ «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845) та Бюджетну програму «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2022-2026 роки, затверджену рішенням Дніпровської міської ради від 24 листопада 2021 року № 19/12, у зв`язку із чим дійшли хибних висновків про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради судових витрат на користь позивачів.

9. Скаржники вказують, що судами першої та апеляційної інстанції не враховано те, що розпорядником коштів місцевого бюджету, згідно з вищезазначеними положеннями чинного законодавства, є Дніпровська міська рада, а виконавчий комітет Дніпровської міської ради не є розпорядником коштів місцевого бюджету та не має власних рахунків. З огляду на це, скаржники стверджують, що всі судові витрати належить стягувати саме з Дніпровської міської ради, яка також є відповідачем у вказаній справі.

10. На цій підставі скаржники наголошують на відсутності висновків Верховного Суду щодо застосування Порядку № 845 у правовідносинах щодо стягнення з Виконавчого органу місцевої ради присуджених коштів за відсутності у нього відкритих рахунків та асигнувань, але при наявності окремої бюджетної програми, а також щодо взаємопов`язаності місцевих рад та її виконавчих органів при неможливості останніх реалізовувати судові рішення, які ухвалені не на користь суб`єкта владних повноважень.

11. Крім того, скаржники звертають увагу на необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19 березня 2021 року у справі № 240/4054/19, де Суд проаналізував Порядок № 845 та приписи БК України і зробив висновок, що міська рада та її виконавчий комітет є взаємопов`язаними органами, незважаючи на те, що зареєстровані як різні юридичні особи та мають самостійні права та обов`язки, компетенцію та повноваження, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому відповідають за зобов`язаннями один одного. Відтак, і звернення стягнення податкового боргу в порядку статті 96 Податкового Кодексу України можливе з відповідного Виконавчого комітету, у разі якщо ця рада не має відкритих рахунків, що підлягає з`ясуванню судами у кожному конкретному випадку.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

12. Касаційна скарга надійшла до Суду 19 травня 2023 року.

13. Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі №160/19656/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН" на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року, витребувано адміністративну справу та запропоновано учасникам справи надати відзив на касаційну скаргу.

14. Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2023 року призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 18 жовтня 2023 року.

15. При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

Позиція інших учасників справи

16. Від учасників справи відзиву на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду рішення суду апеляційної інстанції. При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвалу Верховного Суду про відкриття касаційного провадження виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, Дніпровською міською радою отримано 08 червня 2023 року, Департаментом торгівлі та реклами Дніпровської міської ради 21 червня 2023 року.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

18. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

19. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

20. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

21. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

22. Зазначеним вимогам процесуального закону додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року відповідають, а вимоги касаційної скарги є неприйнятними, з огляду на наступне.

23. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Дніпровської МР від 13 жовтня 2021 року № 1044 «Про демонтаж рекламних засобів» у частині демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій) щодо ТОВ «СІЛЛ», ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» та ТОВ «АЛЕСАН» (пункти додатку до рішення 17-64);

- визнати протиправними дії виконкому Дніпровської МР щодо прийняття рішення виконкому Дніпровської МР від 13 жовтня 2021 року № 1044 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій) щодо ТОВ «СІЛЛ», ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» та ТОВ «АЛЕСАН» (пункти додатку до рішення 17-64) та надання доручення Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської МР, комунальним підприємствам та закладам Дніпровської МР із вжиття заходів щодо демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій) ТОВ «СІЛЛ», ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» та ТОВ «АЛЕСАН».

24. Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги, з якими позивачі звернулися до суду у цій справі, звернуті саме до виконкому Дніпровської МР як суб`єкта прийняття оскаржуваного рішення та вчинених дій.

25. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року та постановою Верховного Суду від 27 вересня 2023 року, адміністративний позов задоволено.

26. Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

26. Частиною п`ятою статті 143 КАС України передбачено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 КАС України.

28. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

29. Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, позивачі, керуючись положеннями статті 252 КАС України, звернулися до суду першої інстанції з клопотанням про стягнення судових витрат з Дніпровської міської ради. На думку заявників, саме Дніпровська міська рада, як засновник Виконавчого органу - Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, відповідно до закону, здійснює розпорядження бюджетними коштами Виконавчого комітету Дніпровської міської ради та відповідає за його зобов`язаннями, в тому числі, і за виконання зобов`язань створеного нею Виконавчого органу.

30. Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року, залишеним без змін постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року, заяву позивачів про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дніпровської міської ради судові витрати на професійну правничу допомогу та зі сплати судового збору за подачу позовної заяви і апеляційної скарги.

31. Частково задовольняючи вимоги клопотання позивачів, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав, що Дніпровська міська рада та Виконавчий комітет Дніпровської міської ради є різними юридичними особами, відтак підстави для стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради відсутні.

32. Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій та зазначає наступне.

33. Стаття 6 Конституції України визначає, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

34. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - № 280/97-ВР) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

35. Відповідно до частини першої статті 10 зазначеного Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

36. Згідно з частинами першою, другою статті 11 Закону № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

37. Статтею 51 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

38. Статтею 1 Бюджетного кодексу України визначено, що місцевий бюджет - це нормативно-правовий акт відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідного Виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

39. Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначено розпорядників бюджетних коштів.

Частиною першою зазначеної статті визначено, що за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до пункту 3 частини другої тієї ж статті головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

40. З наведених положень вбачається, що на виконавчі комітети відповідних рад чинним бюджетним законодавством покладено функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету.

41. Крім того, відповідно до Рішення Виконавчого комітету Дніпровської МР від 27 липня 2018 року № 743, яким затверджено Регламент Виконавчого комітету Дніпровської МР, виконком є виконавчим органом міської ради, діяльність якого визначається Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

42. З огляду на вищезазначене, Суд доходить висновку, що виконавчий комітет Дніпровської МР є її виконавчим органом, на якого відповідно до чинного бюджетного законодавства покладено функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету.

43. Разом з тим, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (зі змінами)» (далі - Порядок № 845).

44. Пунктом 2 Порядку № 845 встановлено, що безспірне списання це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

45. Підпунктом 2 пункту 25 Порядку № 845 передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 Порядку № 845 застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

46. Як вбачається з матеріалів справи, а також з доводів касаційної скарги, рішенням Дніпровської міської ради від 24 листопада 2021 року №19/12 затверджено Бюджетну програму Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2022-2026 роки (далі - Бюджетна програма).

47. У свою чергу, пунктом 2 вказаного Рішення визначено головним розпорядником бюджетних коштів з виконання заходів Бюджетної програми Дніпровську міську раду та її виконавчі органи зі статусом юридичних осіб.

48. Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до додатку до вказаної вище Бюджетної програми, виконавчі органи міської ради зі статусом юридичних осіб є розпорядниками коштів і забезпечені відповідним фінансуванням на виконання такої Бюджетної програми.

49. Судами попередніх інстанцій встановлено, а також не заперечується скаржниками у касаційній скарзі, що Виконавчий комітет Дніпровської МР () є окремою від Дніпровської МР() юридичною особою.

50. Колегія суддів також вказує, що зазначене підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої, Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, зареєстрований як самостійна юридична особа.

51. Відповідно до приписів частини першої статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

52. Таким чином, Суд зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про те, що Дніпровська міська рада () та Виконавчий комітет Дніпровської міської ради () є різними, самостійними юридичними особами - органами місцевого самоврядування, суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді. Ці суб`єкти наділяються, зокрема, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть, за загальним правилом, окрему відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

53. Відтак, доводи касаційної скарги про те, що Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, згідно з БК України, положеннями Закону № 280/97-ВР та Бюджетною програмою, не є розпорядником коштів місцевого бюджету не знайшли свого підтвердження під час здійснення касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.

54. На цій підставі Верховний Суд вважає за необхідне сформулювати наступний правовий висновок: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради (як окремо зареєстрована юридична особа, що у відповідності до Закону № 280/97-ВР та БК України є розпорядником бюджетних коштів) самостійно відповідає за свої зобов`язання, зокрема щодо виконання судових рішень в частині стягнення за рахунок відповідних бюджетних асигнувань документально підтверджених судових витрат; виконання таких зобов?язань згідно з положеннями Порядку № 845, може здійснювати, зокрема за відповідною Бюджетною програмою Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами на 2022-2026 роки, затвердженою рішенням Дніпровської міської ради від 24 листопада 2021 року №19/12.

55. Щодо доводів касаційної скарги стосовно неможливості виконання додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року, у зв`язку з відсутністю, за твердженням скаржників, у Виконавчого комітету Дніпровської МР відкритих рахунків та асигнувань, Суд зазначає, що розділом ІV КАС України та Законом України «Про виконавче провадження» врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, та передбачено, зокрема, можливість встановлення чи зміни способу або порядку виконання судового рішення, шляхом подання відповідної заяви у окремому провадженні в межах відповідної справи.

56. Відтак, у разі наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою стягувача, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення, у відповідності до положень частин першої- третьої статті 378 КАС України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 18 травня 2023 року у справі № 560/4008/18.

57. Таким чином, колегія суддів зазначає, що в межах здійснення касаційного перегляду додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року, Верховний Суд позбавлений можливості встановити наявність обставин, таких як наявність/відсутність відкритих рахунків у Виконавчого органу Дніпровської МР, що істотно ускладнюють виконання вказаного судового рішення.

58. Разом з тим, Суд також зазначає, що Верховий Суд у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 910/13057/16 наголосив на безумовності обов`язку органів Держказначейства щодо виконання рішень суду про стягнення коштів. Такий обов`язок не може залежати від наявності в органах казначейської служби відкритих рахунків, натомість у випадку їх відсутності - стягнення може відбуватися за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.

59. У постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 200/4120/19-а, Верховний Суд вказав, що управління органу казначейства є встановленою Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ та Порядком № 845 особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів. Механізм виконання рішень про стягнення коштів, зокрема місцевого бюджету, визначено Порядком № 845, за положеннями якого безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а в разі їх відсутності територіальний орган Держказначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов`язує здійснити дії, спрямовані на виконання рішення суду та пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Держказначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України. З огляду на ці обставини Верховний Суд наголосив, що орган казначейства повинен вживати всіх заходів по виконанню рішення суду, встановлених Порядком № 845.

60. Крім того, Суд також відхиляє посилання скаржника на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 березня 2021 року у справі № 240/4054/19, оскільки спір у цій справі стосувався звернення стягнення податкового боргу в порядку статті 96 ПК України. Разом з тим, у зазначеній справі Верховний Суд також вказав, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 22 БК України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, можуть бути виключно - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України і розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів, відокремленими структурними підрозділами розпорядників бюджетних коштів, підприємствами, установами, організаціями і фізичними особами - підприємцями (далі - клієнти), а також органами, що контролюють справляння надходжень бюджету, та органами місцевого самоврядування в процесі відкриття (закриття) рахунків регламентовано Порядком відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 22 червня 2012 року № 758. Таким чином, саме на виконавчі комітети відповідних рад чинним бюджетним законодавством покладено функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету, у тому числі й за зобов`язаннями ради.

60. З огляду на вищевказане, доводи касаційної скарги під час здійснення касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, відтак, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій стосовно відсутності підстав у Дніпровської міської ради відповідати за зобов`язаннями її Виконавчого органу, а саме Виконавчого комітету Дніпровської міської ради.

61. Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

62. За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір відповідно до норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційних скарг їх не спростовують.

63. Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу, а понесені скаржником витрати не повертаються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН" залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді: С.Г. Стеценко

В.М. Шарапа