Справа № 932/5605/23
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/5605/23
Провадження № 2а/932/197/23
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
16 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7136606 від 09 червня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі, стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 429 грн. 44 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.06.2023 року стосовно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7136606 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 09.06.2023 року о 10 год.16 хв. на трасі М30 958 км., керуючи транспортним засобом RENAULT Logan, НОМЕР_1 , рухаючись на блокпосту порушив вимогу дорожнього знаку 2.2. «Рух без зупинки заборонено» та проїхав прямо, сим порушив п.8.4.б ПДР України, чим вчиним правопорушення за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зміст постанови не відповідає дійсним обставинам події. інспектором 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Шаблико Л.С. було винесено стосовно нього оскаржувану постанову за порушення вимог дорожнього знаку, не передбаченого ПДР, що підтверджується пунктом 8.4.б ПДР, в якому відсутній дорожній знак «Рух без зупинки заборонено». Вважає, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Проте, в порушення пункту 8.2-1. Правил дорожнього руху знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» на 958 км траси М30 встановлений зліва від проїзної частини. Зазначає неправомірність встановлення на 958 км траси М30 дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», оскільки відповідно до п.п. 14.4.3 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови. Правила застосування» знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» потрібно встановлювати перед перехрестям, перед залізним переїздом та у разі виконання ремонтних робіт на переїзді. Отже, оскільки на 958 км траси М30 відсутні перехрестя, залізні переїзди та не виконувались ремонті роботи на переїзді, який також відсутній, то за правилами дорожнього руху знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» не може бути там встановлений. Постанова є незаконною, оскільки прийнята із порушенням порядку розгляду справи, а також у зв`язку недоведеністю вини у вчиненні правопорушення. Вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з численним порушенням норм КУпАП та чинного законодавства загалом, його дії ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не мають, тому позивач звернувся до суду із цим позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 року зазначена адміністративна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
10.07.2023 року, 13.07.2023 року на адресу суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшли відзиви на позовну заяву, в яких представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві представник відповідача, окрім посилання на норми КУпАП, КАС України, Закону України «Про Національну поліцію», зазначив, що 09.06.2023 року інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління Шаблико Л.С., винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи транспортним засобом RENAULT Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, на а/д М-30 958 км., рухаючись на блокпосту, порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та проїхав прямо, чим порушив вимоги п.8.4.б ПДР. Вказав, що зазначена постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої працівник поліції, виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення п. 8.7.3.б ПДР України, за вчинення якого ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано, тому його пояснення, викладені в позовній заяві щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є лише на його думку спробою уникнути встановленої законом відповідальності. Факт вчинення позивачем порушення ПДР та процедура розгляду поліцейською справи про адміністративне правопорушення було зафіксовано у вигляді відеозапису. Разом з відзивом надається оптичний DVD-R диск, який містить у собі той самий відеозапис, що був покладений в основу прийнятого інспектором поліції рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складання оскаржуваної постанови. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, вважає, що за вказаних обставин не має жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови.
01.08.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що, як вбачається з наданого відзиву підставою для зупинення його транспортного засобу було те, що поліцейським було виявлено транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Проте, ст. 35 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про національну поліцію» передбачено виключний перелік підстав для зупинки транспортних засобів, серед яких наявність ознак порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не значиться. Отже, безпідставна зупинка транспортного засобу нівелює винесену постанову за принципом плодів отруйного дерева, що сформульований в практиці Європейського суду з прав людини. Вважає що, справа розглянута поліцейським з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки, під час розгляду справи не було досліджено жодних доказів вчинення правопорушення, не з`ясовано істотні обставини, які, мають значення для правильного вирішення цієї справи, зокрема яким чином організовано дорожній рух на цьому відтинку дороги, зокрема місце розташування усіх дорожніх знаків і яких саме та правові підстави встановлення цих дорожніх знаків. Жодних належних та допустимих доказів правомірності оскаржуваної постанови відповідачем не надано, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. Тому, штраф виписаний без фото-, відеодоказів чи пояснення свідків є незаконним та підлягає скасуванню. Наданий відповідачем DVD-R диск, на якому нібито міститься відео запис, який було покладено в основу прийнятого поліцейським рішення, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, в порушення приписів ч. 3 ст. 283 КУпАП. Зважаючи на вищевикладене просить суд позовну заяву задовольнити.
Розглянувши справу, дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою інспектора 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Шаблико Л.С. від 09 червня 2023 року серії ЕАС №7136606 у справі про адміністративне правопорушення накладено на позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 09.06.2023 року о 10 год. 16 хв., керуючи транспортним засобом RENAULT Logan, державний номер НОМЕР_1 , на трасі М-30 958 км. рухаючись на блокпосту порушив вимогу дорожнього знаку 2.2. «Рух без зупинки заборонено» та проїхав прямо, чим порушив п.8.4.б ПДР України.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Частиною 4 ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до постанови серії ЕАС №7136606 від 09.06.2023 року позивачу інкримінується порушення вимог п.8.4.б Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).
Дорожній знак 2.2 в Правилах дорожнього руху встановлює "Дати дорогу", водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 7.8 "Напрямок головної дороги" - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Згідно з підпунктом "б" пункту 8.4 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.
Розділом "33. Дорожні знаки" ПДР передбачено, що дорожній знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" є знаком пріоритету, на місці його встановлення забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком.
Частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину,порушення вимог дорожніх знаківта розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи слідує наступне. Відносно ОСОБА_1 інспектором поліції 09.06.2023 року складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, як на водія, який, рухаючись по трасі М-30 958 км, керуючи транспортним засобом RENAULT Logan, державний номер НОМЕР_1 , порушив вимогу знаку 2.2 та проїхав прямо, чим порушено п.8.4.б. ПДР України. Позивач не погодився із цією постановою, посилаючись на те, що не порушував вимоги п. 8.4.б та проїхав блокпост у відповідності до ПДР України.
Відповідач не надав суду доказів, що підтверджують правомірність його постанови та доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху. В оскаржуваній постанові не зазначається, що скоєне позивачем правопорушення фіксувалось на технічний засіб, не вказаний його серійний номер, а тому відеозапис, який за твердженням представника відповідача міститься на оптичному DVD-R диску, долученому до Відзиву на позов, не є належним та допустим доказом; пункт 7 в Постанові: «До постанови додаються» не заповнений, одного лише опису у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у вигляді порушення п. 8.4.б ПДР України недостатньо для доведення факту вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.
Згідно із вимогами ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Внаслідок недоведеності факту порушення позивачем вищенаведених вимог КУпАП та не доведення відповідачем правомірності його дій з винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7136606 від 09 червня 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева