Справа № 300/4280/23
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" жовтня 2023 р. справа № 300/4280/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Катеринчука Юрія Михайловича Центру надання адміністративних послуг Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора Катеринчука Ю.М. Центру надання адміністративних послуг Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області (надалі, також відповідач), в якому просить:
- визнати внесення ОСОБА_1 як підприємця в єдину базу підприємців 29.11.2013 незаконним та ліквідувати дане внесення;
- визнати ОСОБА_1 такою, що не є підприємцем з 2011 року.
Підставою звернення до суду слугує протиправне, на переконання позивача, внесення запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ОСОБА_1 як фізичної особи-підпримєця. Позивач зазначає, що державну реєстрація було здійснено без її відома, адже вона з наміром про реєстрацію її як ФОП ніколи не зверталась, документів необхідних для реєстрації ФОП до компетентних органів ніколи не підписувала та не подавала, позаяк станом на 29.11.2013 визнана в судовому порядку недієздатною.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій залишено без руху.
25.07.2023 позивач недоліки позовної заяви усунула, скерувала суду заяву про поновлення строку звернення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 визнано поважними причини пропуску позивачем встановленого законом строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновлено пропущений строк звернення до суду, відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Одночасно, пунктом 6 означеної ухвали витребувано у Косівської районної державної адміністрації матеріали реєстраційної справи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Відповідач копію ухвали про відкриття провадження від 01.07.2023 отримав 08.08.2023, що підтверджується відміткою (підпис уповноваженої особи (за довіреністю)) на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.
Відповідач, у визначений судом строк в ухвалі від 08.08.2023, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
За правилами частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено таке.
Види діяльності позивача: 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (основний) 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у. 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння.
Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2011 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2016 скасовано рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2011 та поновлено цивільну дієздатність ОСОБА_1 .

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2016 визнано дії виконавчого комітету Старокутської сільської ради щодо призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 неправомірними, а рішення виконавчого комітету Старокутської сільської ради від 26.03.2015 № 14 "Про призначення опікуна над недієздатною ОСОБА_1 " протиправним.

Позивач вважаючи її реєстрацію як ФОП 29.11.2013 протиправною, здійсненою без її згоди, позаяк вона була визнана в судовому порядку недієздатною, звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно із частиною другою статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року №755-IV регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

З 01 липня 2004 року розпочав функціонування Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

До 01 липня 2004 року реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснювалась на підставі Закону України "Про підприємництво".

Так, відповідно до статті 8 Закону України "Про підприємництво" від 7 лютого 1991 року №698-XII, було передбачено, що громадяни, які мають намір здійснювати підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, подають реєстраційну картку встановленого зразка, яка є водночас заявою про державну реєстрацію, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів і документ, що засвідчує внесення плати за державну реєстрацію. Органам державної реєстрації забороняється вимагати від суб`єктів підприємницької діяльності додаткові документи, не передбачені цим Законом. Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності проводиться за наявності всіх необхідних документів за заявочним принципом протягом не більше п`яти робочих днів. Органи державної реєстрації зобов`язані протягом цього терміну внести дані з реєстраційної картки до Реєстру суб`єктів підприємницької діяльності та видати свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка з проставленим ідентифікаційним кодом (для юридичних осіб), який надається органам державної реєстрації органами державної статистики, або ідентифікаційним номером фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно приписів вищевказаної норми Закону, відповідальність за відповідність чинному законодавству установчих документів, що подаються для проведення реєстрації, несе власник (власники) або уповноважені ним органи, які подають документи для реєстрації суб`єкта підприємництва.

Також вказаною статтею Закону передбачено і умови та порядок скасування державної реєстрації, а саме, скасування державної реєстрації здійснюється за заявою власника (власників) або уповноважених ним (ними) органів чи за особистою заявою підприємця-громадянина.

01 липня 2004 року набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" від 15.05.2003 №755-IV, яким передбачено створення і формування Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (тут і далі - у первинній редакції).

Відповідно до ч. 2 ст.18 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації включення відомостей про фізичну особу - підприємця, зареєстровану до 1 липня 2004 року, відомості про яку не містяться в Єдиному державному реєстрі, подається заява про державну реєстрацію включення відомостей про фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону №755-IV для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем, повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця; копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації ФОП.

Згідно з пунктом 2 розділу VIII "Прикінцеві положення" цього Закону державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується.

Таким чином, визначена процедура державної реєстрації з дати набрання чинності Законом №755-IV передбачала встановлення волевиявлення особи щодо одержання правового статусу ФОП через здійснення повного (при первинному набутті) чи мінімального (при підтвердженні набутого статусу суб`єкта підприємницької діяльності до 01 липня 2004 року) комплексу дій шляхом подання державному реєстратору реєстраційної картки (документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до ЄДР - абзац сьомий частини першої статті 1 Закону №755-IV) та отримання свідоцтва про державну реєстрацію (документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію юридичної особи або ФОП - абзац дев`ятий частини першої статті 1 Закону № 755-IV).

03 березня 2011 року набрав чинності Закон № 2390-VI, яким внесені зміни до Закону №755-IV.

Пунктами 2-4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI було передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.

Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

Водночас пунктом 8 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI визначено, що після закінчення передбаченого для включення відомостей до ЄДР строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до ЄДР. За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до ЄДР з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Таким чином, строк для включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких була проведена до 1 липня 2004 року, визначений пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2390-VI, закінчився 03 березня 2012 року. При цьому цей строк включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб-підприємців, державна реєстрація яких проведена до 1 липня 2004 року, підлягав застосуванню виключно у випадках самостійного подання останніми реєстраційних карток державному реєстратору.

Натомість відомості про фізичних осіб-підприємців, які самостійно не звернулись із відповідною заявою у строк, установлений пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI, підлягали включенню до ЄДР на підставі інформації, отриманої від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій. Державні реєстратори, вносячи відомості про цих фізичних осіб-підприємців до ЄДР, зобов`язані були зробити відмітку про недійсність їхнього свідоцтва про державну реєстрацію.

З матеріалів справи видно, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result) містяться відомості про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (дата державної реєстрації: 01.03.1994, дата запису: 29.11.2013, номер запису: 1007114. Місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_2 ).

Судом встановлено, що на підставі довіреності серії ВРК №606245 виданої позивачем 17.06.2011, посвідченої державним нотаріусом Косівської районної державної нотаріальної контори Антонюком О.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 616, 29.11.2013 ОСОБА_3 до державного реєстратора Реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківської області подано пакет документів для проведення реєстраційної дії "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця" фізична особа ОСОБА_1 , зокрема: опис документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця", реєстраційну картку на проведення документів державної реєстрації фізичної особи-підприємця; документ, що посвідчує повноваження уповноваженої особи.

Крім того, в описі документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця" заявника попереджено, що особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, які подаються державному реєстратору, завідомо неправдивих відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, несуть відповідальність, встановлену законом (частина четверта статті 53 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб а фізичних осіб-підпримєців".

На підставі вказаних документів, 29.11.2013 державним реєстратором внесено оскаржуваний реєстраційний запис на підставі реєстраційної дії "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця" ОСОБА_1 за № 1007114 та видано заявнику виписку з Єдиного державного реєстру серії ААБ № 729197.

25 квітня 2014 року набрав чинності Закон України від 25 березня 2014 року № 1155-VII "Про внесення змін до деяких законів України щодо включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до Єдиного державного реєстру" (надалі - Закон № 1155-VII).

Цим Законом пункт 2 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону № 755-IV викладено в новій редакції, відповідно до якої усі діючі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, відомості про яких не включені до ЄДР, зобов`язані подати державному реєстратору відповідно до вимог статті 19 цього Закону реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР. Державний реєстратор після отримання від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний включити відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і видати їм виписку з ЄДР.

Законом № 1155-VII також були виключені пункти 2-4 і 7-9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI.

Оскільки статус ФОП є формою реалізації особою конституційного права на підприємницьку діяльність, відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації особою цього права в умовах нормативно-правового регулювання, чинного з 1 січня 2004 року, виключає можливість автоматичного перенесення набутих до 1 липня 2004 року ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права в цих умовах, а користується ним на власний розсуд.

Водночас, зміни у процедуру адміністрування системи державної реєстрації фізичних осіб-підприємців, запроваджені законами №2390-VI та №1155-VII, не спростовують наведених висновків щодо природи визначення статусу ФОП, а лише визначають регулювання діяльності уповноважених органів у відношенні до фізичних осіб, які мають намір продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, розпочату ними до 1 липня 2004 року, що підтверджується виконанням ними обов`язку подати реєстраційну картку або ж констатації відмови особи від набуття статусу ФОП шляхом неподання реєстраційної картки, що за змістом нормативних приписів мало наслідком відмову в заміні свідоцтва про державну реєстрацію на бланки нового зразка та внесення відмітки до ЄДР про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними. Таким чином, виключалася можливість законного здійснення підприємницької діяльності, а відтак отримання доходу від такої діяльності.

Таким чином, суд вважає, що державний реєстратор діяв на підставі, в спосіб, що передбачений Законом № 755-IV, у відповідності до наданих йому повноважень.

Дослідженням реєстраційної справи ОСОБА_1 встановлено, що ні позивачем, ні його уповноваженими особами, не подавалися до державного реєстратора жодні документи щодо внесення запису про припинення її підприємницької діяльності, та, відповідно, не вносилися відомості до ЄДР про внесення відомостей про припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1-2 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку суду, в матеріалах справи відсутні доказ на підтвердження тому, що запис про державну реєстрацію позивача як фізичної особи підприємця та проведення реєстраційної дії "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця" здійснений протиправно та, у зв`язку з цим має бути скасований у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач Державний реєстратор Катеринчук Юрій Михайлович Центру надання адміністративних послуг Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області (, майдан Незалежності, 11, м. Косів, Івано-Франківська область, 78600).

Суддя Главач І.А.