Справа № 537/1834/23
Суддя: МУРАШОВА Н. В.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/537/25/2023
Справа № 537/1834/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участі секретаря Должаніци В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Кременчук в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора СРПП ВНП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції Кузнецова Іллі Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

15.05.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора СРПП ВНП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції Кузнецова Іллі Олександровича, в якій просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №149101 від 17.03.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.121 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн.; провадження у справі закрити. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на його користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 березня 2023 року інспектором СРПП ВНП №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Кузнецовим І.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №149101, якою його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, ч.1 ст.121 КУпАП з накладенням стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 17.03.2023 року в с. Кривуші по вул. Б. Хмельницького, буд.3А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, з непрацюючим освітленням заднього державного номерного знаку, чим порушив п.2.9.в ПДР. Вважає вищевказану постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки, вказаних правопорушень він не вчиняв, викладені в постанові висновки про вчинення ним адміністративних правопорушень не відповідають фактичним обставинам справи, а в його діях відсутні подія і склад адміністративних правопорушень. Також стверджує, під час винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.121 КУпАП працівниками поліції було порушено його право на захист. Тому, вищевказана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні 26.07.2023 року представник позивача адвокат Маханькова І.О. позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, дала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судове засідання, призначене на 16.10.2023 року представник позивача Маханькова І.О. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи тричі повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. З заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, причини неявки не повідомили.

Відповідач інспектор СРПП ВНП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенант поліції Кузнецов І.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи тричі повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. З заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив.

Відповідачі відзиви на адміністративний позов не надали, що згідно положень ч.4 ст.159 КАС України кваліфікується судом як визнання позову.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст.313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши подані докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

17 березня 2023 року інспектором СРПП ВНП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенантом поліції Кузнецовим І.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №149101, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.121 КУпАП із накладенням стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн.

Згідно вказаної постанови, 17.03.2023 року о 18 год. 35 хв. в с. Кривуші по вул. Богдана Хмельницького, буд.3А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, та з непрацюючим освітленням заднього державного номерного знака, чим порушив п.2.9.в Правил дорожнього руху.

Між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, відповідальність за які, передбачені ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.121 КУпАП, який підлягає вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до підпункту 2.9.в ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до 31.4.3. «в», забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень статей 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачами не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм Правил дорожнього руху.

Однак суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

В графі «до постанови додається» як доказ на підтвердження порушення водієм Правил дорожнього руху зазначено відеозапис, який відповідачами не поданий до суду, як і відзиви на позов.

Таким чином, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не доведено факт наявності в діях позивача складу правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 121, ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем ОСОБА_2 , не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України в якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 121, ч.1 ст.121-3 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б їх обґрунтовували, в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Зі змісту ст.62 Конституції вбачається, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність в діях позивача об`єктивної сторони правопорушень, а тому вбачає і відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно зі ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Також в позовній заяві позивач ОСОБА_1 стверджував, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, працівник поліції ОСОБА_2 не роз`яснив йому, як особі, що притягається до адміністративної відповідальності, його право скористатися правовою допомогою адвоката, надане ст.268 КУпАП.

Відповідачами такі доводи не спростовані. Відеозапис з місця події не поданий. В постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні підписи ОСОБА_1 в графі про роз`яснення йому прав.

Суд наголошує, що такі дії та бездіяльність працівника поліції порушують права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що в свою чергу є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В постанові від 26.05.2020 у справі №640/16220/16-а Верховний Суд зазначив, що ненадання водію можливості реалізувати право на отримання правової допомоги є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, зокрема права на захист, у випадку їх роз`яснення до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, мала можливість вплинути на прийняте працівником поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а, від 15 квітня 2020 року у справі № 524/3644/17, від 26 травня 2020 року у справі № 640/16220/16-а.

Суд зауважує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Враховуючи, що відповідачами не спростовано шляхом подання відзиву на позов та відеозапису події, що лейтенант поліції ОСОБА_2 надав позивачу як водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, що є порушенням прав водія та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.123-1 КУпАП не відповідає вимогам Конституції України, КУпАП, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121, ч.1 ст.121-3 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

З огляду на викладене, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Інші доводи позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Маханькової І.О. про порушення інспектором Кузнецовим І.О. вимог законодавства при винесенні оскаржуваної постанови з підстав, що за ст.121-3 КУпАП не було складено протокол про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст.255-258 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, зі змісту яких вбачається, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо повнолітніх осіб без складання відповідного протоколу.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Полтавській області слід стягнути судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 243-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 251, 288 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора СРПП ВНП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції Кузнецова Іллі Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №149101, винесену 17 березня 2023 року інспектором СРПП ВНП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенантом поліції Кузнецовим Іллею Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.123-1 КУпАП, та із застосуванням ст.36 КУпАП накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.123-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Інформація про сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 17.02.2001 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: інспектор СРПП ВНП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенант поліції Кузнецов Ілля Олександрович, місцезнаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, проспект Свободи, буд.166;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Полтавській області, , місцезнаходження: м. Полтава, вул. Пушкіна, буд.83.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.10.2023 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.