Справа № 260/3016/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3016/22 пров. № А/857/13485/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Василюк В.Б.

за участю представників сторін:

від позивача Габор Н.М., Габор С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду з питань встановлення судового контролю від 29 травня 2023 року (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м. Ужгород) у справі № 260/3016/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

22.08.2022 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Буштинської селищної ради VIII скликання від 07.12.2021р. № 203 «Про внесення змін до рішення Тереблянської сільської ради від 26 08.2016р. № 133 в частині площі земельної ділянки».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення другого пленарного засідання шостої сесії Буштинської селищної ради VIII скликання від 07.12.2021 року № 203 про внесення змін до рішення Тереблянської сільської ради від 26 08.2016 року № 133 в частині площі земельної ділянки.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 було залишено без змін рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року.

09.02.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.10.2022. Обґрунтовує подану заяву тим, що вищезгадане рішення суду, яке залишене без змін Восьмим апеляційним адміністративним судом, станом на момент звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю не виконано.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Зазначає, що якщо суд не буде вживати відповідних дій відповідно до норм КАС України та Конституції України судові рішення Закарпатського окружного адміністративного суду та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справах № 260/748/20 та 260/3016/22 залишаться невиконаними. Зазначає, що одним із складових елементів вимоги щодо ефективного правосуддя є обов`язковість виконання судового рішення, що виражається головним чином у тому, що державні органи зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх. Отже, вказує, що ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у справі № 260/3016/22 є безпідставною та підлягає скасуванню.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримують вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України визначає, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно статті 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами першою четвертою та сьомою статті 13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

За змістом частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ, Суд), практику якого разом з Конвенцією відповідно до статті 6 КАС України та статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права, у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення ЄСПЛ у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що не виконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому. Рішення суду, яке набрало законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення. Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені в ухвалі від 20.06.2018 року у справі № 800/592/17 вказано, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом вже після ухвалення рішення у справі.

Судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові від 31.07.2018 року по справі № 235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18) та в ухвалі від 23 квітня 2019 року у справі № 805/516/18-а.

Згідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування доцільності встановлення судового контролю позивач посилається на те, що у наданій Буштинською селищною радою відповіді від 05.01.2023 року №24/02-10 жодних відомостей щодо виконання зазначеного рішення відсутні. З наданої відповіді неможливо встановити чи відновлено площу земельної ділянки до площі 0,2500 га., як зазначено у рішенні сесії Тереблянської сільської ради № 133 від 20.08.2016 року, та у виготовлені документації із землеустрою. Зазначає також, що невиконання зазначеного рішення суду надає можливість не виконувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року справа №260/748/20. Саме з даною метою вносились зміни до рішення Тереблянської сільської ради від 26.08.2016 року № 133 в частині зменшення площі земельної ділянки.

Разом з тим, з аналізу матеріалів справи та винесеного рішення, колегією суддів встановлено, що у період, коли позивач звертався до Буштинської селищної ради та відповідно коли відповідачем на звернення було надана відповідь, справа перебувала на розгляді Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Отже, позивачем до суду не було надано доказів наявності об`єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів ймовірного невиконання рішення суду, а тому суд першої інстанції мав об`єктивні підстави для відмови у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року у справі № 260/3016/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 19 жовтня 2023 року