Справа № 280/7876/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Справа № 280/7876/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32; )

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (69095, м.Запоріжжя, вул. Приходська, 58; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі позивач, Управління) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач, Відділ), у якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 08.09.2023 (ВП № 69275226), винесену старшим державним виконавцем Відділу Зюбрицьким A.B. відносно Управління.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі №280/5827/21 зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як інваліду війни другої групи, відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум. Управління на виконання вказаного рішення суду здійснило розрахунок щорічної разової допомоги, тож позивач в межах своїх повноважень частково виконав рішення суду. Одночасно зазначено, що виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Видатки державного бюджету визначають виключно законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Головним розпорядником коштів за бюджетною програмою, за якою фінансуються такі виплати, є Міністерство соціальної політики України, яким розподіляються кошти та спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення. У зв`язку з тим, що Міністерством соціальної політики України, як головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми «Забезпечення виконання рішень суду», бюджетних коштів на виконання рішення суду у справі № 280/5728/21 у розмірі 10246,00 грн спрямовано не було, в Управління можливість виконати дане рішення суду з додержанням норм бюджетного законодавства по теперішній час була відсутня. Оскільки причини невиконання рішення суду є поважними, вважає, що штраф накладено безпідставно. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.09.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 20.10.2023; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ; витребувано від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №69275226.

19.10.2023 відповідач подав до суду витребувані судом докази та відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що боржником виконано рішення суду в частині проведення розрахунку недоплаченої ОСОБА_1 щорічної разової допомоги у сумі 10 246,00 грн, проте, виплату нарахованої суми не здійснено із зазначенням, про те, що інформацію про суму передано до розпорядника коштів вищого рівня Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації. Наявність у ОСОБА_1 права на отримання відповідних виплат встановлена відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили, і це право не може бути скасоване/обмежено з підстав відсутності фінансування такого виду виплат з державного бюджету. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача та представник відповідача подали до суду заяви, в якіх просять суд розглядати справу в порядку письмового провадження.

20.10.2023 учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового розгляду повідомленні належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі №280/5827/21, що набрало законної сили 11.12.2021, зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як інваліду війни другої групи, відповідно до частини 5 статті 13 Закону №3551-XII у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

14.02.2022 ОСОБА_1 видано виконавчий лист у даній справі.

21.06.2022 заступником начальника Відділу Зюбрицьким А.В. відкрито виконавче провадження ВП №69275226 з примусового виконання виконавчого листа №280/5827/21, виданого 14.02.2022 Запорізьким окружним адміністративним судом.

Листом №05-1083 від 11.07.2022 Управління повідомило Відділ про часткове виконання рішення суду у справі №280/5827/21, в частині проведення розрахунку недоплаченої ОСОБА_1 щорічної разової допомоги у сумі 10 246,00 грн, однак виплату нарахованої суми не здійснено із зазначенням про те, що інформацію про суму передано до розпорядника коштів вищого рівня Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації.

25.07.2023 до відповідача надійшло клопотання представника ОСОБА_1 щодо накладення штрафу на Управління за невиконання рішення суду в повному обсязі.

10.08.2023 державним виконавцем на адресу Управління направлено вимогу, якою зобов`язано негайно виконати рішення суду та протягом трьох робочих днів з моменту отримання вимоги надати документальне підтвердження фактичної виплати заборгованості.

Вимога отримана позивачем 15.08.2023, однак, як стверджує відповідач, відсутня будь яка інформація щодо виконання рішення суду.

08.09.2023 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицьким А.В. прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. на Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району за невиконання рішення суду.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу за невиконання рішення суду, Управління звернулося до суду з даною позовною заявою із вимогою про її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункт 16 ч.3 ст.18 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VІІІ сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VІІІ за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом №1404-VІІІ встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. Тобто, приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення, а й встановити причини та впевнитися у відсутності поважних причин його невиконання.

Поважними у розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Зі змісту постанови, яка оскаржується та наданих відповідачем матеріалів виконавчого провадження вбачається, що заходи для з`ясування причин невиконання позивачем рішення суду в частині зобов`язання здійснити виплату коштів державним виконавцем не вживались. Встановлено лише сам факт невиконання судового рішення в цій частині. Відповідно, не здійснювалась оцінка причин невиконання рішення на предмет їх поважності.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що позивачем рішення суду на користь ОСОБА_1 частково виконано. Вживались заходи для його виконання, виплати не проведено через відсутність коштів для їх здійснення та не надходження таких коштів від розпорядника вищого рівня на окремий запит для виконання рішення суду.

Відповідно до Порядку використання коштів державного бюджету для забезпечення соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 №754, який визначає механізм використання коштів, передбачених у загальному фонді державного бюджету за програмою Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Згідно з пунктом 5 вказаного Порядку бюджетні кошти розподіляються в межах бюджетних призначень і спрямовуються, крім іншого, регіональним органам соціального захисту населення за напрямами, визначеними підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - за механізмом використання коштів, передбаченим у державному бюджеті для надання соціальної допомоги особам, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, визначеним у Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання соціальної допомоги особам, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. № 272; регіональним органам соціального захисту населення за напрямом, визначеним підпунктом 2 пункту 4 цього Порядку, - на підставі заявок щодо потреби в бюджетних коштах для виплати одноразової грошової винагороди.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №902 затверджено «Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду» (далі Порядок №902) який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою Забезпечення виконання рішень суду (далі - бюджетні кошти), для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, в тому числі про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, а також сплати виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України Про виконавче провадження..

Відповідно до положень даного Порядку №902 головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Нацсоцслужба та її територіальні органи, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням такої пріоритетності напрямів:

1) забезпечення виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача (далі - грошове зобов`язання), щодо якого винесено рішення, боржниками у виконанні яких визначено Мінсоцполітики та Нацсоцслужбу, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат, сплати виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України Про виконавче провадження;

2) забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань, боржниками у виконанні яких визначено регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат;

3) забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо інших соціальних виплат (крім зазначених у підпункті 2 цього пункту), боржниками у виконанні яких визначено територіальні органи Нацсоцслужби, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат;

4) забезпечення сплати судових витрат, виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України Про виконавче провадження, боржниками у виконанні яких визначено територіальні органи Нацсоцслужби, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку.

Боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 цього Порядку.

Розподіл бюджетних коштів між боржниками здійснюється Мінсоцполітики з дотриманням пріоритетності напрямів пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, наданої Мінсоцполітики Нацсоцслужбою та регіональними органами соціального захисту населення за встановленою Мінсоцполітики формою.

З наведеного вбачається, що виплати разової грошової допомоги до 5 травня позивач здійснює за рахунок коштів, що перераховуються розпорядниками вищого рівня. Така виплата не здійснюється за рахунок власних кошів Управління. Без надходження коштів, зокрема для проведення виплат на виконання рішення суду ОСОБА_1 , позивач позбавлений можливості здійснити виплату.

Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Також, за приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд в аналогічних справах з подібних правовідносин зазначав, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів (постанови Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а та від 21.02.2018 у справі № 814/2655/14).

Наведене не звільняє боржника від обов`язку виконати судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, однак свідчить про наявність поважних причин, які ускладнюють виконання рішення суду позивачем.

За таких обставин, виходячи з приписів ст.ст. 1, 63, 75 Закону №1404-VІІІ, відповідач не мав підстав для застосовування до позивача штрафних санкцій за невиконання судового рішення та безпідставно прийняв оскаржувану постанову про накладення на Управління штрафу у розмірі 5100,00 грн. Відтак, оскаржувану постанову суд оцінює як протиправну.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою, а відтак, такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог присудженню на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору розмірі 2 684,00 грн.

При цьому, вказані витрати підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є самостійною юридичної особою.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 255, 272, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького Антона Валентиновича про накладення штрафу від 08.09.2023 ВП № 69275226.

Стягнути на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49027, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 21-А; ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району, місцезнаходження 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32; .

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження 69095, м.Запоріжжя, вул. Приходська, 58; .

Третя особа - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 20.10.2023.

Суддя М.О. Семененко