Справа № 560/17636/23
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії із 01 квітня 2019 року, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ХС53771 від 30.05.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 із 01 квітня 2019 року пенсію, виходячи із грошового забезпечення, зазначеного у довідці Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ХС53771 від 30.05.2023 року, здійснивши при цьому виплату перерахованого загального розміру пенсійних виплат із врахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою суду від 04.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати 1073,60 грн судового збору за платіжними реквізитами Хмельницького окружного адміністративного суду або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Також, в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху зазначено, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання цього позову на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні.

17.10.2023 від позивача до суду надійшла заява (обґрунтування) щодо звільнення від сплати судового збору в якій зазначає, що від сплати судового збору звільнений, оскільки є учасником бойових дій. Позивач, посилаючись на постанову Верховного Суду від 01.02.2022 у справі №200/1654/21-а, зазначив, що спір у даній справі стосується його соціальних прав, які пов`язані з соціальним забезпеченням його як учасника бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору.

Суд не погоджується з такою позицією позивача та зазначає таке.

Дійсно, пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Суд констатує, що зазначена норма має відсильний характер і не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Зокрема, у пункті 18 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» указано, що учасникам бойових дій надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» викладено, з-поміж інших, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що хоча указана норма [пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»] не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Саме такий правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №160/3200/23, якою учасника бойових дій було зобов`язано надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги (предмет спору - стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні).

Подібний висновок викладено Верховним Судом в ухвалі від 14 березня 2023 року у справі №520/26413/21.

У постанові від 20 липня 2023 року у справі № 160/20070/21 Верховний Суд виснував таке:

"Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави дійти висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Тож, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має зважити на предмет та підстави позову; перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналогічний підхід було застосовано Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 29 травня 2023 року у справі № 990/76/23, в якій зазначено таке:

"Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі. Своєю чергою це дозволяє встановити, що пільга щодо сплати судового збору, на яку покликається скаржник, не може бути застосовною у справі про оспорення дій глави держави, позаяк заявлені ним (позивачем) вимоги не стосуються його прав учасника бойових дій, з порушенням яких Закон № 3674-VI власне й пов`язує звільнення від сплати судового збору".

У постанові від 08 березня 2023 року у справі №701/589/22 Верховний Суд зазначив таке:

"Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Водночас серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17. Підстави для відступу від цієї позиції відсутні.

Отже, твердження позивача про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору при зверненні до суду у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від предмета та підстав позову, є непереконливими, оскільки подібна правова позиція Верховного Суду у подальшому була змінена та наразі є іншою.

При цьому суд акцентує увагу на позиції Великої Палати Верховного Суду, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17).

Суд зауважує, що позивач оскаржує дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, тобто дана справа не пов`язана із захистом порушених прав позивача саме як учасника бойових дій, оскільки стосується захисту права на пенсійне забезпечення, а викладені у позовній заяві обставини взагалі не пов`язані з наявністю або відсутністю у позивача відповідного статусу.

Ураховуючи наведене, відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви.

Частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вказане вище, з метою забезпечення доступу до правосуддя та надання можливості позивачу усунути недоліки позовної заяви, суд вважає за необхідне продовжити строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, визначених в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 560/17636/23 до 01 листопада 2023 року .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча суддя Д.Д. Гнап