Справа № 520/9541/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 р. Справа № 520/9541/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.01.23 по справі № 520/9541/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №254 від 30.04.2022 в частині застосування до інспектора СРПП, старшого лейтенанта поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №227 о/с від 30.04.2022 в частині звільнення зі служби в поліції з 30.04.2022 інспектора СРПП відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_1;

- поновити на службі в Національній поліції України старшого лейтенанта ОСОБА_1 на посаді інспектора СРПП відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, з 30 квітня 2022;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 07 квітня 2022 - 30 квітня 2022 на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 01.05.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується наказами Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.04.2022 №254 про застосування відносно нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби в поліції та від 30.04.2022 №227о/с про звільнення його зі служби в Національній поліції України, вважає їх такими, що прийняті з порушенням встановленого порядку щодо їх прийняття та порушують його права, є необґрунтованими та незаконними, а тому підлягають скасуванню. Вказує, що невихід на роботу мав місце у зв`язку з окупацією військовослужбовцями російської федерації території місця проживання та несення служби позивача та неможливістю безпечної евакуації з м.Вовчанськ.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що порушення службової дисципліни у вигляді відсутності на службі без поважних причин та скоєння прогулів він не допускав, оскільки наказів про евакуацію та переміщення до нового місця дислокації він не отримував, безпечні маршрути виходу з окупованої території йому не були відомі, оскільки м. Вовчанськ перебували під окупацією, виїхати через територію рф позивач не мав можливості, а тому прибути до іншого місця несення служби він не мав змоги у силу не залежних від нього непереборних обставин. Вважає, що висновки службового розслідування, з якими погодився суд першої інстанції, не відповідають дійсним обставинам та не підтверджені жодними належними доказами.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства. Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 з період з 07.04.2022 до 30.04.2022 для проходження служби не прибув. Отримавши наказ від керівництва про залишення окупованої території, зазначену територію не залишив. В ході проведення службового розслідування встановлено, що позивач безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, не приймав участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військової агресією російської федерації, чим показав повне нехтування та зневажання своїм статусом та посадою поліцейського, своїх службових обов`язків, що є грубим порушенням службової дисципліни та абсолютно дискредитує позивача як поліцейського.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2023 прийнято заяву ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 по справі №520/9541/22 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 07 квітня 2022 року - 30 квітня 2022 року на користь ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 01.05.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України - визнано нечинним та закрито провадження у справі № 520/9541/22 в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, протокольної ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 про перехід до розгляду в порядку письмового провадження, справа розглянута колегією суддів в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , з 23.07.2015 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 - в органах Національної поліції України.

З 15.02.2021 обіймав посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, що підтверджується довідкою від 24.10.2022 №3051вс/119-12/01-2022.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.04.2022 №575 "Про призначення та проведення службового розслідування" призначено провести службове розслідування за обставинами, викладеними у рапорті начальника ВП№1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Стецини М.Г. від 29.04.2022 про те, що станом на 29.04.2022 поліцейські ВП№1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, в тому числі у інспектор СРПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , до місця евакуації не прибули, до виконання своїх обов`язків не приступили, про причину свого неприбуття не повідомили та на зв`язок не виходять. Вказані обставини вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

30.04.2022 начальником ГУНП в Харківській області полковником поліції В.Тимошком затверджено висновок службового розслідування відносно поліцейських ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, згідно з яким комісія (пункт 17) ухвалила за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог п.1, 2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", п.1, 2, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818 до інспектора СРПП ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №254 від 30.04.2022 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 07.04.2022 по 30.04.2022, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тим самим вчинив дисциплінарний проступок, який несумісний з подальшим проходженням служби в Національній поліції України та порушив вимоги п.1, 2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", п.1, 2, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818 до інспектора СРПП ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №227 о/с від 30.04.2022 (з урахуванням доповнень внесених наказом від 21.10.2022 №507о/с) відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України звільнено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0003627/, з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, з 30.04.2022, без виплати грошового забезпечення з 07.04.2022 по 30.04.2022, з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 у кількості 10 діб.

Вважаючи оскаржувані накази відповідача про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби протиправними та необґрунтованими, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно ч.1 ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом (частина 1 статті 24 Закон №580-VIII).

Частиною 2 ст.24 Закону №580-VIII визначено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, з-поміж іншого, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції (п.1, 2, 4, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 2 ст.14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

За вимогами абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі - Правил етичної поведінки) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п.7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з ч.2, 3 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 07.04.2022 по 30.04.2022, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тим самим скоївши прогули та порушив вимоги п.1, 2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", п.1, 2, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818.

Начальником ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області підполковником поліції Стециною М.Г. 29.04.2022 складено рапорт, в якому повідомлялось про те, що з 07.04.2022 не виконують свої службові обов`язки та не виходять на зв`язок поліцейські ВП№1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківські області, в тому числі і інспектор СРПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 . Також вказано, що станом на 29.04.2022 співробітники ВП№1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківські області до місця евакуації, а саме до Харківського РУП №1 ГУНП в Харківські області не прибули, до виконання своїх обов`язків не приступили, про причину свого неприбуття не повідомили та на зв`язок не виходять.

Крім того, начальником ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області підполковником поліції М.Стециною в присутності заступника начальника-начальника СП відділу поліції №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції В.Єфарова, присутності заступника начальника-начальника СКП відділу поліції №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Д.Солохи, складено акт про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 від 29.04.2022, згідно якого з 07.04.2022 інспектор СРПП ВП№1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, відсутній на службі без поважних причин. Станом на 29.04.2022 продовжив не виходити не службу до ВП№1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та до виконання своїх службових обов`язків не приступив.

Під час проведення службового розслідування опитана дізнавач сектору сектору дізнання ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Шабельник І.Ю. пояснила, що 24.02.2022 у результаті збройної агресії рф на території України, територія Вовчанської громади була окупована ворожими військами. У зв`язку з цим поліцейським ВП №1 були евакуйовані до Чугуївського РУП, а з 26.02.2022 до Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області. Проте капітан поліції ОСОБА_3 , майор поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_5 , капітан поліції ОСОБА_6 , капітан поліції ОСОБА_7 , старший сержант поліції ОСОБА_8 , капрал поліції ОСОБА_9 , капрал поліції ОСОБА_10 , лейтенант поліції ОСОБА_11 , лейтенант поліції ОСОБА_12 , капітан поліції ОСОБА_13 , старший лейтенант поліції ОСОБА_14 , майор поліції ОСОБА_15 , старший сержант поліції ОСОБА_16 , капітан поліції ОСОБА_17 , старший сержант поліції ОСОБА_18 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_19 , капітан поліції ОСОБА_20 , майор поліції ОСОБА_21 , сержант поліції ОСОБА_22 , старший лейтенант поліції ОСОБА_23 , майор поліції ОСОБА_24 залишились на території Вовчанської громади та дистанційно підтримували зв`язок з керівництвом підрозділу. У подальшому, за вказівкою керівництва ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, лейтенант поліції Шабельник І.Ю. неодноразово повідомляла вищевказаних поліцейських про необхідність евакуації, проте останні щоразу відмовлялись. З 07.04.2022 вищевказані поліцейські припинили виходити на зв`язок. На неодноразові спроби зв`язатись з вищевказаними поліцейськими засобами мобільного зв`язку, у тому числі в мобільних месенджерах, якими вони користуються, не надавалось можливим. Їх мобільні номери вимкнуті, у месенджерах вони також не відповідають.

З метою встановлення більш детальних обставин події та причин відсутності на службі вищевказаних поліцейських, останнім здійснені неодноразові телефонні дзвінки (номер мобільного телефону НОМЕР_1 ), однак ніхто на телефонні дзвінки не відповідач, про що складено довідку від 30.04.2022.

Відповідно до акту від 30.04.2022, складеного головою дисциплінарної комісії - старшим інспектором ВСР УГІ ГУНП в Харківській області капітаном поліції В.Лютим, членами дисциплінарної комісії: старшим інспектором ВСР УГІ ГУНП в Харківській області капітаном поліції К.Введенським, заступником начальника ВСР УГІ ГУНП в Харківській області капітаном поліції М.Чередниченком про те, що з 07.04.2022 інспектор СРПП ВП№1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, відсутній на службі без поважних причин. Станом на 30.04.2022 продовжив не виходити не службу до ВП№1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та до виконання своїх службових обов`язків не приступив.

При цьому, службовим розслідуванням встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 07.04.2022 по 30.04.2022, поліцейський ОСОБА_1 до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибув, був відсутній на службі без поважних причин, та, відповідно, до виконання своїх функціональних обов`язків не приступив.

Колегія суддів зазначає, що позивачем в позовній заяві та апеляційній скарзі не заперечується обставина, що він у період з 07.04.2022 по 30.04.2022 був відсутній на службі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У зв`язку з чим, Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242 "Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану", усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день - суботу і святкові дні. Крім цього поліцейським заборонений виїзд за кордон (окрім виняткових причин).

Вищевказані вимоги поліцейський ОСОБА_1 не виконав, також у робочі дні, а саме з 07.04.2022 по 30.04.2022 був відсутній на службі без поважних причин.

Обґрунтовуючи позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги, позивач зазначив, що виїхати на неокуповану військами рф територію він не мав можливості та зазначив, що коли відкрився пішохідний перехід через Печеніги він разом з родиною декілька разів пробував перейти, але окупанти їх не пропустили і під загрозою застосування фізичної сили вони повернулись до м. Вовчанська.Також зазначив, що всіх співробітників правоохоронних органів, які намагались покинути окуповану територію відловлювали на блок-поста, відправляли на допити та вивозили до території рф.

Колегія суддів зазначає, що дійсно запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України. Разом з тим позивач, погодившись проходити службу в поліції, добровільно погодився на всі ризики, пов`язані з проходженням такої служби, як і взяв на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України, але фактично взяті на себе обов`язки не виконав.

Відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарно статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту).

Згідно частини 5 статті 5 Дисциплінарного статуту, виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Отже, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вчинений позивачем дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 05.03.2020 у справі № 815/4478/16, у яких суд касаційної інстанції зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Міністерство внутрішніх справ України, зокрема, в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом, зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 17 Закон України "Про правовий режим воєнного стану", органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Позивачем не заперечувалось складання присяги на вірність Українському народові, передбаченої статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягав вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до п.24 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про Національну поліцію", у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії РФ проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дисциплінарна комісія під час службового розслідування відносно ОСОБА_1 повно встановила та з`ясувала обставини події та правомірно притягнула позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 07.04.2022 по 30.04.2022, тим самим скоївши прогули, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, тим самим вчинив дисциплінарний проступок, який несумісний з подальшим проходженням служби в Національній поліції України та порушив вимоги п.1, 2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", п.1, 2, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого лейтенанта ОСОБА_1 , відповідно до вимог частин 4, 6 ст. 19 Дисціплінарного статуту Національної поліції України не встановлені.

Отже під час проведення службового розслідування враховано характер проступку, обставини, за яких його вчинено, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Наведені обставини свідчать про те, що висновок службового розслідування від 30.04.2022 про порушення позивачем службової дисципліни є обґрунтованим.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що сам по собі висновок службового розслідування - це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції.

Висновки та пропозиції із зазначенням міри юридичної відповідальності, в цьому випадку - щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції, приймаються посадовими особами на підставі юридичних фактів і норм права.

З наведеного випливає, що висновки службового розслідування є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Оскільки матеріалами службового розслідування, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт порушення позивачем службової дисципліни, відповідачем обґрунтовано та правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказ № 254 від 30.04.2022 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, прийнятий за висновками службового розслідування, матеріали якого є такими, що беззаперечно свідчать про наявність у позивача вини у вчиненні проступку, за яке він притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Щодо дисциплінарної відповідальності, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Адміністративний суд у силу вимог статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна зосереджуватися насамперед на наступному:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

В силу статей 1, 2 Дисциплінарного статуту підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також Присяги поліцейського.

Зазначені висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 19.04.2019 у справі №802/1172/17-а.

Щодо обраного виду дисциплінарного стягнення, колегія суддів зазначає, що відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені в постановах від 07.02.2020 у справі № 260/1118/18, від 08.08.2019 у справі № 804/3447/17, від 29.05.2018 у справі № 800/508/17, від 02.10.2019 у справі № 804/4096/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Отже, приймаючи оскаржувані накази, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, з урахуванням усіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування, з огляду на що відповідні позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормавтиних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 по справі № 520/9541/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова І.М. Ральченко