Справа № 160/3969/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/3969/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року

у адміністративній справі № 160/3969/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди та про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 126451,61 грн. за безпосередню участь в бойових діях за період з 31 травня по 24 липня 2022 року.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав неналежної оцінки доказів, порушення норм процесуального права, та неправильного застосування норм матеріального права та надання надмірної переваги формалізму, замість досягнення головної мети правосуддя - захисту права, внаслідок чого було ухвалено неправомірне рішення по справі про відмову у задоволені позову.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити інше рішення про задоволення його вимог мотвуючи ці вимоги тим, що суд першої інстанції незважаючи на надані до суду належні та допустимі докази його безпосередньої участі у здійсненні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в загальній кількості 64 дня у період з 31.05.2022 року до 02.08.2022 року в м.Курахове Донецької області, що підтверджується витягами із наказів №121 від 31.05.2022 року, №189 від 02.08.2022 року, витягом із наказу № 117 від 31.05.2023 року, посвідченням про відрядження №157 від 30.05.2022 року, бойовим розпорядженням №57 від 31.05.2022 року, №95 від 01.08.2022 року, та рапортом командира 35 тактичної групи підполковника ОСОБА_2 від 12 вересня 2022 року.

На підтвердження свого права на отримання додаткової винагороди апеляеи посилаєтся на положення постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, якою передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів - розмір додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виходячи зі змісту згаданої постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, апелянт вважає, що право на отримання військовослужбовцем Збройних Сил додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень на місяць виникає саме у зв`язку з участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора, у період здійснення зазначених заходів, і постановою передбачена підстава такої виплати - наказ командира (начальника). Відповідно, його безпосередня участь у заходах підтверджується: витягом з наказу №117 від 31.05.2022 року в якому зазначено «Вважати такими, що прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в угрупованні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань: сержанта ОСОБА_1 »; та рапортом командира 35 тактичної групи підполковника ОСОБА_2 від 12 вересня 2022 року в якому зазначено «дійсним доповідаю, що військовослужбовці у складі 35 тактичної групи брали безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період з 31.05.2022 року по 02.08.2022 року в м. Курахово Донецької області: сержант ОСОБА_1 », якими підтверджено, що сержант ОСОБА_1 (позивач) дійсно брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), і це відповідачем не спростовується, а тому на період дії воєнного стану йому (позивачу) має виплачуватися передбачена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000,00 гри. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або заходах, яку він у спірний період з 31.05.2022 року по 24.07.2022 року не отримав.

При цьому, апелянт акцентує увагу колегії суддів на те, що підставою для відмови у задоволені судом першої інстанції у задоволенні його позовних вимог стала відсутність в матеріалах справи довідки за формою додатку №1 або №2 Окремого доручення Міністерства оборони України №912/з/29 від 23.06.2022, яка на переконання суду є єдиним доказом прийняття безпосередньої участі позивача у забезпеченні Заходів. Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що на момент виникнення спірних правовідносин (травень - червень 2022 року_ постанова № 168 не містила норми, яка б передбачала, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Зміни, що передбачали наявність довідки (що відсутня в матеріалах справи) за формою додатку № 1 або № 2 передбаченої Окремим положенням Міністерства оборони України №912/з/29 для підтвердження участі у Заходах внесені постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793. Зокрема постанову КМУ №168 доповнено пунктом 2-1 наступного змісту:" Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених дією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів", що у сукупності свідчить про помилковість висновкі суду першої інстанції про те, що єдиною підставою для нарахування додаткової винагороди є виключно довідка відповідно до додатку №1 та №2 Окремого доручення. Така довідка не є визначальною чи єдиною підставою для виплати, оскільки лише дублює документи які підтверджують участь особи у бойових діях або заходах, та наявність якої не була передбачена законодавчими нормами на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідач заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги позивача вказує на те, що у витязі з наказу від 31.05.2022 № 117 йдеться лише про мету прибуття тактичної групи та перехід її в підпорядкування ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 , а рапорт командира тактичної групи 35 є одним із чотирьох необхідних підтверджуючих документів, що позивач брав участь у заходах, для належного підтвердження.

Стосовно аргументу апелянта про те, що у пункті 2-1 Постанови № 168 в редакції на момент ухвалення спірного рішення не містилося норми про порядок і умови виплати додаткової винагороди, відповідач зазначає, що відповідно до абз.2 ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» № 2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. З урахуванням наведеної норми та виходячи з наказу МОУ від 07.06.2018 № 260 Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, на законодавчому рівні встановлено, що порядок виплати визначається Міністром оборони України, і для спірного випадку це є Окреме доручення Міністра оборони України 912/з/29, яким врегульовано порядок та умови виплати додаткової винагороди, зокрема, абзацем 3 прописано, що виплата винагороди проводиться у разі наявності наступних документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість; Рапорт (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця; Довідка командира військової частини, до якої відряджений військовослужбовець, про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах (у разі переходу до підпорядкування іншої військової частини). При цьому, Довідка командира військової частини, до якої відряджений військовослужбовець, про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах є пріоритеним та основним документом у зв`язку з тим, що підтверджує командування до якого відряджений військовослужбовець повідомляє про те, чи військовослужбовець брав участь у бойових діях та інших заходах у відповідний період.

За вказаних обставин відповідач вважає, що надані позивачем матеріали не є такими, що підтверджують факт участі у бойових діях та не надають можливості для командування військової частини юридично оформити виплату та належно підтвердити участь позивача у бойових діях або заходах, що вимагається керівними документами, а сам факт перебування позивача у відрядженні у районах ведення бойових дій не свідчить про безпосередню участь позивача у бойових діях. Відповідач вважає, що участь солдата ОСОБА_1 (позивача) у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 31.05.2022 по 24.07.2022 є спірним, не доведеним і не підтвердженим нормативно, що і стало підставою для не виплати позивачу додаткової винагороди

У відповідді на відзив відповідача, апелянт вказує на помилковість твердження відповідача про те, що за відсутності передбаченої Окремим дорученням Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року Довідки, яка на думку відповідача є пріоритетним документом, не можливо підтвердити право позивача на виплату додаткової винагороди за участь особи у забезпеченні здійснення заходів. Вказує, що згадана Довідка не є первинним документом, як рапорт командира, що особисто (командир) підтверджує фізичну присутність (безпосередню участь) особи у здійсненні заходів, натомість Довідка навпаки надається на підставі первинних документів, що вже є в наявності (рапорт командира ОСОБА_2 , витяг з наказу № 117 від 31.05.22р., витяги з наказів про відрядження) та підтверджують підтверджують участь позивача у забезпеченні здійснення заходів та право позивача на виплату.

Крім того, апелянт підкреслює, що відповідач у відзиві на позовну заяву підтверджує факт участі позивача у заходах в спірному періоді та зазначає іншу підставу невиплати додаткової винагороди «відсутність довідки», що передбачена Окремим дорученням Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року, а саме, вказував, що «…згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №117 від 31.05.2022 р. військовослужбовці НОМЕР_3 окремої бригади прибули до складу сил та засобів в угрупуванні оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації», тобто «…цей факт є спірним, не доведеним і не підтвердженим нормативно, що і є підставою для не виплати додаткової винагороди». Зазначений наказ є документом чинним та не скасованим, виданим посадовою особою та наказ містить всі необхідні реквізити для встановлення та підтвердження факту участі позивача у заходах, а саме: підпис уповноваженої посадової особи, відбиток печатки, дату, прізвища осіб командированих. Зі змісту наказу можливо встановити як осіб, що брали безпосередню участь у здійсненні заходів так і термін такої безпосередньої участі. Вказаний наказ є доказом участі позивача у забезпеченні заходів, а в сукупності з іншими доказами такими як: рапорт командира 35 тактичної групи підполковника ОСОБА_2 від 12 вересня 2022 року (підписано посадовою особою), витягами з наказів про відрядження (підписані посадовими особами), що є беззаперечним доказом участі позивача у заходах.

Окремо апелянт вказує про нечинність Окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року, яке не є нормативно-правовим актом зареєстрованим у встановленому законодавцем порядку та не має юридичної сили, оскільки за визначенням п.1 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року №34/5, нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування. Таким критеріям повною мірою відповідає Окреме доручення Міністерства оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29. Спеціальний порядок державної реєстрації нормативно-правових актів установлено Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.92 № 731 (далі-Положення). Відповідно до п.3 Положення, на державну реєстрацію подаються нормативно- правові акти, прийняті уповноваженими на це суб`єктами нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, а п.2 даного Положення передбачено, що державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Тобто, норми цього Положення про державну реєстрацію нормативно-правовимх актів кореспондуються з частиною 3 статті 117 Конституції України яка передбачає, що нормативно- правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом. Державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, які виступають суб`єктами нормотворення, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 3 жовтня 1992 р. № 493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади". Порядок подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (далі - Порядок № 34/5).

Обговоривши доводи апеляційної скарги позивача, відзиву відповідача та відповідді позивача на відзив, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до них норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги позивача підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям у справі іншого рішення, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем Збройних сил України, призваним 07.04.2022 р. Самарським РТЦК та СП на військову службу за загальною мобілізацією на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 р. про оголошення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою за №6/12-318 від 18.03.2023 р., виданою командиром 26 окремої бригади Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України

На підставі витягу з наказу (по стройовій частині) командира НОМЕР_3 окремої бригади №53 від 07.04.2022 р. (а.с.9) сержанта запасу ОСОБА_1 призначено до 26 окремої бригади на посаду командира електротехнічного відділення начальника електростанції взводу обслуговування та ремонту ремонтної роти управління НОМЕР_3 окремої бригади, ВОС 659182Т/491.

За змістом вказаного витягу з наказу позивачу встановлено: оклад за посадою 3000, 00 гривень на місяць, шпк «молодший сержант», тарифний розряд - 7; щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати в розмірі 222 % місячного грошового забезпечення; надбавку за вислугу років в розмірі 25 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням; надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 % посадового окладу (грошового забезпечення) з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (вислуга років 02 роки 00 місяців 05 днів).

Відповідно до витягу з наказу (по стройовій частині) командира НОМЕР_3 окремої бригади №121 від 31.05.2022 р. (а.с.10) сержанта ОСОБА_1 , як командира електротехнічного відділення-начальника електростанції взводу обслуговування та ремонту ремонтної роти, який мав при собі зброю АКМ ЗП № 4599 та набоїв до автомату, було відправлено у відрядження для виконання бойового завдання до м.Курахове Донецької області з 31.05..2022 р. для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Підставою для винесення вказаного наказу стало бойове розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади № 57 від 31.05.2022 та посвідчення про відрядження № 163 від 30.05.2022 р., що також підтверджується копією виданого командиром 26 окремої бригади Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України посвідчення про відрядження за №344 від 01.09.2022 р. (а.с.26)

Судом першої інстанції також встановлено і відповідачем не спростовуєтся, що під час виконання поставлених завдань особовий склад НОМЕР_3 окремої бригади входив у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №117 від 31.05.2022 р. (а.с.12.-13) військовослужбовці НОМЕР_3 окремої бригади прибули до складу сил та засобів в угрупуванні оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Встановленим також є те, що 11.06.2022 р. оперативно-тактичне угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було розформовано, а 35 тактична група 26 окремої бригади перейшла у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », і 23.07.2022 р. відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) №35 військовослужбовці 26 окремої бригади вибули із складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. У подальшому відповідно до бойового розпорядження Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту №84 від 25.07.2022 р. військовослужбовці 26 окремої бригади продовжили виконувати завдання у підпорядкуванні Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, а відповідно до наказу командира НОМЕР_3 окремої бригади (по стройовій частині) №189 від 02.08.2022 р. були повернуті з м.Курахове Донецької області.

Крім того, згідно долученої до матеріалах справи копії Рапорта командира 35 тактичної групи підполковника Мельника О. від 12.09.2022 р., поданого на ім`я командира НОМЕР_3 окремої бригади (а.с.15), військовослужбовці у складі 35 тактичної групи (у тому числі і сержант ОСОБА_1 ) брали безпосередню участь у здійснені заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 31.05.2022 р. по 02.08.2022 р. в м.Курахово Донецької області.

Разом з тим, незважаючи на вищенаведене, яким підтверджено безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у період з 31.05.2022 року до 02.08.2022 року в м.Курахове Донецької області, позивачу ОСОБА_1 відповідно копії долученої до материалів справи довідки ВЧ НОМЕР_1 за №13/101 від 28.02.2023 р., (а.с.14) було виплачено разом із грошовим забезпеченням додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України за №168 від 28.02.2022 р. у розмірах: за квітень 2022 р. 24 000,00 грн.; за травень 2022 р. 30 000,00 грн.; за червень 2022 р. 30 000,00 грн.; та за липень 2022 р. 30 000,00 грн., що й стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав на отримання додаткової винагороди за 64 дня безпосередньої участі у здійсненні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в м.Курахове Донецької області, як це було встановлено з розрахунку 100 000, 00 грн. на місяць на тот період постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно спирався на положення ст.19. ст.65, п.20 ч.1 ст.106 Конституції України та Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 яким постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжувався в подальшому Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 р., №259/2022 від 18.04.2022 р., №341/2022 від 17.05.2022 р., №573/2022 від 12.08.2022 р., №757/2022 від 07.11.2022 р., №58/2023 від 06.02.2023 р. та на зміст Указу Президента України «Про Загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 р., яким оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, з урахуванням яких Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 р. було прийнято постанову за №168, згідно п.1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка - встановлено виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В межах даної справи відповідач не заперечує, а судом першої інстанції не спростовано сам факт перебування позивача у відрядженні в районах ведення бойових дій у період з 31.05.2022 р. по 24.07.2022 р. при здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 31.05.2022 №117 відповідно якого військовослужбовці 26 окремої бригади прибули до складу сил та засобів в угрупуванні оперативно-тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 , які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Разом з тим, обговорювоюючі спірні правовідносини у цій справі, які стосуються виконання позивачем бойових завдань під час проходження військової служби в складі ВЧ НОМЕР_1 у період з 31.05.2022 р. по 24.07.2022 р., суд першої інстанції спирався виключно на положення Окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 р., яким визначено порядок та умови виплати встановленої постановою №168 додаткової винагороди та яке є чинним, не визнано протиправним і не скасовано у встановленому законодавством порядку, а відповідно, підлягає обов`язковому виконанню посадовими особами, зокрема, командирами (начальниками) військових частин.

Так, відмовляючи у задоволені вимог позивача у цій справі, суд першої інстанції посилається на зміст п.3, п.5 і п.6 Окремого доручення №912/з/29 відповідно яких, підставами для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168 військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях у певний період є бойовий наказ, журнал бойових дій, рапорт командира підрозділу та довідка командира військової частини за формою, додатку №1 до цього Окремого доручення.

Очевидно, що у даному випадку спірним є саме відсутність визначеної Окремим дорученням № 912/з/29 довідки за формою додатку №1 або №2, яка за твердженням відповідача та за висновками суду першої інстанції є пріоритеним та основним документом у зв`язку з тим, у вказаний спосіб підтверджується участь військовослужбовця у бойових діях та інших заходах у відповідний період, тому колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідач використовуючи виключно приписи абзацу 4 пункту 3 Окремого доручення № 912/з/29 безпідставно не врахував, що у спірний період (з 31.05.2022 р. по 24.07.2022 р.) документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони здійснюється саме на підставі бойових наказів.

Так, пунктом 1 постанови № 168 в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин (з 31.05.2022 р. по 24.07.2022 р.), тобто, з урахуванням змін, внесених згідно з Постановами КМ № 217 від 07.03.2022 та № 350 від 22.03.2022, які застосовувалися з 24 лютого 2022 року було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що Окреме доручення Міністра оборони України № 912/з/29 з метою врегулювання виплат військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 було прийнято - лише 23.06.2022 року, а на момент коли склались спірні взаємовідносини діяло рішення (телеграма) Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 пунктом 2 якого було визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювалася виплата щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100000 грн. військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забеспечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійсненн зназначених заходів (пропорційно із розрахунку на місяць); а 30000 грн. іншим військовослужбовцям із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби. А пунктом 3 вказаного рішення (телеграма) Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 було визначеного, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави слід визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, і документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забеспеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванняч збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів слід здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомость (під час охорони обєкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.

При цьому, відповідно до абз.3 п.3 цього рішення (телеграма) Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 було передбачено на підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець. Разом з тим, ні форми ні змісту такої довідки згідно цього рішення Міністра оборони, або іншого нормативного акту встановлено не було.

Отже, виходячи з вищенаведеного колегія суддів підкреслює, що у період з 31.05.2022 р. по 24.07.2022 р. діяла редакція п.1 постанови № 168 відповідно якої військовослужбовцям які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір додаткової винагороди збільшувався до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а відповідно до рішення Міністра оборони України № 248/1298 виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. здійснювалася на підставі бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення або постової відомості, а також рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця з урахуванням наданої на підтвердження участі військовослужбовця довідки, що не мала ні чітко визначеної форми ні встановленого змісту.

Як встановлено колегією суддів за матеріалами справи, участь позивача при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації підтверджено: виданою позивачу Довідкою № № 6/12-318 від 18.03.2023 (а.с.24) за підписом командира НОМЕР_3 окремої бригади, якою підтверджено мобілізацію позивача з 07.04.2022 року до управління 26 окремої бригади Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України; Рапортом командира 35 тактичної групи на ім`я командира НОМЕР_3 окремої бригади від 12.09.2022 р. (а.с.15) підтверджено участь позивача у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період з 31.05.2022 по 02.08.2022 в м.Курахово Донецької області; витягом з наказу № 121 від 31.05.2022 яким підтверджується відрядження позивача для виконання бойового завдання до м.Курахове Донецької області (а.с.10); та витягом з наказу № №117 від 31.05.2022 (а.с.12-13), яким підтверджено включення позивача до особового складу, який входив у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 , які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Наведені у попередньому абзаці факти відповідачем не спростовано, а тому виходячи з вказаних вище обставин у сукупності суд першої інстанції безпідставно не застосував у спірному випадку положення постанови №168, та помилково узяв до уваги прийняте після виникнення спірних правовідносин (з 31.05.2022 р. по 24.07.2022 р.) Окреме доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 р., яке є неможливим до застосування, оскільки до прийняття Міністром оборони України Окремого доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 року додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії при безпосередньому перебуванні у районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям нараховувалася та виплачувалася саме на підставі наказів командирів (начальників).

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що у даному спірному випадку відповідач повинен був керуватися положенням саме постанови № 168 (в редакції чинній у спірний період) та зобов`язаний був враховувати неспростований ним в судовому порядку факт безпосереднього прийняття позивачем участі у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в період з 31 травня до 02 серпня 2022 року на підставі долучених до матеріалів справи копій наказів та рапорту командира 35 тактичної групи на ім`я командира 26 окремої бригади, яким підтверджено, що військовослужбовці у складі 35 тактичної групи (до переліку яких входить і позивач) брали безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період з 31.05.2022 по 02.08.2022 року в м.Курахово Донецької області, а також з урахуванням зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004 наказу від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно якого Курахівська міська територіальна громада Покровського району Донецької області з 24.02.2022 р. відноситься до території, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів визнає помилковими та безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що перебування позивача у відрядженні у м.Курахове Донецької області не свідчить про безпосередню участь позивача у бойових діях, а свою участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії позивач повинен підтвердити саме довідкою за формою додатку №1 або №2 Окремого доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 р., дія якого не може розповсюджуватися на правовідносини, які виникли до дати його винесення, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення вимог позивача у цій справі в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 31 травня 2022 по 24 липня 2022 року.

Разом з тим, колегія суддів визнає передчасними та не підлягаючими задоволенню вимоги позивача стосовно зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду у визначеній ним (позивачем) суми в розмірі 126 451,61 грн., яка повинна бути розрахована саме відповідачем по справі.

керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 31 травня 2022 по 24 липня 2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду виходячи з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 31 травня 2022 по 24 липня 2022 року.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов