Справа № 206/1407/23
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/1407/23
Провадження 2-а/206/14/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м.Дніпро

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Бублейник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 31.03.2023 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою серії ЕГА №803977 від 01.10.2022 за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн.

Так, згідно постанови старший лейтенант поліції батальйону 3 роти 3 УПП в Дніпропетровській області наклав на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн., за те, що 01.10.2010 об 13 год. 10 хв. за адресою м. Дніпро, вул. Електрична, буд.16А, знаходився в п`яному вигляді в громадському місці чим принижував людську гідність та громадську мораль, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 178 КУпАП.

Однак, позивач не погоджується з даною постановою та вважає її такою, що ухвалена без законних на те правах, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до ч. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді.

Згідно статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке інкримінується позивачу полягає у поведінці особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, яка явно порушує загально визнанні норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.06.2018 року у справі № 536/2056/16-а, роз`яснив, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

При цьому, згідно діючого законодавства, під появою в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, розуміється наступне: поведінка особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв. При цьому не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист суспільної моралі», суспільна мораль - система етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов`язок, совість, справедливість.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи роз`яснено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, які саме конкретні фактичні дії вчиняла позивач, що свідчили б про непристойність його поведінки та образу людської гідності і громадської моралі у громадському місці, що складають обов`язкові ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 178 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не посилається на будь-які докази, при цьому факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у оскаржуваній позивачем постанові та не підтверджується жодними іншими доказами (пояснення свідків, відеозапис, тощо).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, саме по собі формулювання в оскаржуванній постанові змісту правопорушення не може бути доказом вчинення правопорушення без наявності інших доказів, які у своїй сукупності підтверджують обставини викладені у постанові.

Слід зазначити, що чинне законодавство встановлює порядок проведення огляду на стан сп`яніння лише водіїв транспортних засобів, що регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

При цьому нормативних актів щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння щодо осіб, які не є водіями транспортних засобів, чинне законодавство про адміністративні правопорушення не містить.

Разом з цим, аналіз статті 251КУпАП та вищезазначеної Інструкції надає підстави для висновку про те, що стан сп`яніння особи, яка не є водієм транспортного засобу, може бути встановлений на підставі даних, отриманих внаслідок застосування алкотесту, огляду лікаря, показів свідків, фото- і відео- доказів.

Проте, жодного з зазначених доказів перебування позивача в стані сп`яніння в громадському місці, що принижує людську гідність та громадську мораль, відповідачем не надано.

Як вбачається з положень ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Разом, з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови (місце скоєння адміністративного правопорушення): 01.10.2010 о 13 год. 10 хв. за адресою м. Дніпро, вул. Електрична, буд.16А, знаходився в п`яному вигляді в громадському місці чим принижував людську гідність та громадську мораль, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 178 КУпАП.

З вищезазначеного вбачається, що позивач вчинив правопорушення не в 2022 році а в 2010 році, за таких обставин позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 178 КУпАП є недоведеним.

Повідомляє, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заходи досудового врегулювання спору не вживались.

Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювались.

Оригінали доказів, копії, яких додані до позовної заяви знаходяться у позивача, крім відповіді від УПП та постанови серії ЕГА №803977, яка перебуває в УПП в Дніпропетровській області ДПП, оскільки поштою вона йому не надійшла ще.

Відповідно до ч.1 ст. 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Оскільки позивач зареєстрований в Самарському районі м. Дніпро, тому позов подається до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за вибором позивача.

На підставі вищезазначеного позивач просив постанову серії ЕГА №803977 по справі про адміністративне правопорушення від 01.10.2022 року, винесену старшим лейтенантом поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кондратюком Олександром Анатолійовичем, про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач, його представник за довіренністю, А.Марченко, не погодившись із доводами сторони позивача, подали до суду електронною поштою відзив на позов, який обґрунтували тим, що в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться адміністративна справа № 206/1407/23 за позовом ОСОБА_1 (надалі - позивач) до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також 14.03.2022 Президентом України підписано Указ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022, у зв`язку із чим до Верховної Ради направлено проект Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від

14.03.2022 № 7168. 15.03.2022 Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Таким чином, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26 березня 2022 року на 30 діб, тобто до 25 квітня 2022 року.

18.04.2022 Президентом України підписано Указ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022, у зв`язку із чим до Верховної Ради направлено проект Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300. 21.04.2022 Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Таким чином, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26 КВІТІіа 2022 року на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 № 2263-1Х затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, тобто до 23.08.2022.

Також Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.08.2022 № 2500- IX затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022.

Також ще. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 № 2738- IX затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, тобто до 19.02.2023.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.02.2023 № 2915-IX затверджено Указ Президента України від 06.02.2022 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19.02,2023 строком на 90 діб, тобто до 20.05.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

В період воєнного стану, враховуючи специфіку завдань, які наявні перед особовим складом органів поліції у такий період, зокрема залучення особового складу до заходів, направлених на забезпечення належної оборони Дніпропетровської області та м. Дніпро, участь представника Управління у розгляді даної справи, а також надання відповідних доказів у справі та вчинення інших процесуальних дій на теперішній час є неможливими.

У зв`язку з наведеним, керуючись ст. 118, 121 КАС України, прошу суд продовжити строк для подання відзиву.

Вважають позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо несплати судового збору позивачем, 18.03.2020 Великою Палатою Верховного Суду України прийнято постанову по справі № 543/775/17. За результатами системного, цільового та граматичного тлумачення законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слід зазначити, що позовна заява датована 23.03.2023, що свідчить про її складання та, відповідно, подання до суду вже після прийняття Великою Палатою Верховного Суду вищезазначеної постанови.

Звертають увагу, що згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Частинами 1, 2, 4 статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Позовна заява повертається позивачеві, якщо, крім іншого, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що якщо позивачем не сплачено судовий збір за певну позовну вимогу, така позовна вимога залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем судовий збір за подання поздвної заяви по даній справі не сплачувався. А відтак, позовна заява, згідно наведених норм чинного законодавства та з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, підлягає залишенню без розгляду.

Щодо обставин справи.

01.10.2022 інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 Управління Кондратюк Олександром Анатолійовичем (надалі - інспектор), винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 85 грн., в якій зазначено про те, що 01.10.2022 близько 13.12 за адресою: м. Дніпро, вул. Енергетична, буд. 16А, знаходився в п`яному вигляді в громадському місці - чим принижував людську гідність та громадську мораль.

При цьому акцентували увагу суду, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в ав томатичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 1 10, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КУпАП встановлює заборону розпивання спиртних напоїв у громадських місцях і появу в громадських місцях у п`яному вигляді. А саме: розпивання спиртних напоїв на вулицях, на стадіонах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту та в інших громадських місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж спиртних напоїв на розлив дозволений виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається, в тому числі, в появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного. віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності. До дій, які ображають людську гідність І громадську мораль внаслідок появи особи у п`яному вигляді, можна віднести, зокрема, наступні дії: поведінка в стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли особа має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції,фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Це визначення дається в ст. 9 КУпАП і в ньому робиться акцент на об`єкти адміністративного правопорушення,- громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Лише усвідомлювані діяння можуть бути адміністративним правопорушенням. Коли вини правопорушника в діянні немає, то відповідно воно не вважається адміністративним правопорушенням. Так в діях позивача яскраво виражено усвідомлюване протиправне діяння, а не реагування суб`єкта владних повноважень на дане правопорушення, можна розцінювати, як не забезпечення публічної безпеки і порядку п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 252 КУпАІЇ посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, встановивши наявність порушення вимог КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що правопорушення було скоєно в присутності інспектора і останній бачив вчинення даного правопорушення на власні очі, останнім було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАІЇ

Інспектор розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Акцентуємо увагу суду на тому, що після виявлення факту порушення вимог КУпАП інспектором було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. Будь-яких клопотань при розгляді справи інспектором позивач не заявляв, жодних переконливих доводів своєї невинуватості ним не надано.

Тож, враховуючи всі обставини, інспектор обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст. 178 КУпАП, підтверджується показаннями інспекторів Управління, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог КУпАП і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАГІ при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в а втом ати ч н о му режим і.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Також звертали увагу суду на тому, що в позовній заяві позивач посилався лише на процесуальні недоліки зі сторони інспектора. Тобто, доводи позовної заяви мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови, ухваленої інспектором. При цьому треба виходити з того, що не може бути скасовано, рішення, яке є правильним по суті, лише з процедурних мотивів. За правилами, встановленими частинами другою, третьою статті 9 КАС, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципом диспозитивность згідно з яким захист здійснюється виключно у межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів в з суворим дотримання приписів статті 245 КАС.

Процедура розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відеореєстратор інспектора, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі Управління патрульної поліції згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. Програмно за допомогою скрипта встановлено, що відеофайл, який по терміну знаходиться більш терміну зберігання, автоматично видаляється з серверу. Відповідно до п. 9 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи. У зв`язку з тим, що інформація про оскарження постанови по даній справі надійшла до Управління 01.06.2023, надати відеозапис до суду не має можливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення» до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч. 8 ст. 171 КАСУ питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви. Згідно ч. 10 цієї ж статті ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 КАСУ.

Відповідно до ч. 5 ст. 251 КАСУ, вручення судового рішення учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відтак через несвоєчасне сповіщення відповідача про розгляд справи, всупереч положенням ст. ст. 268, 269 КАСУ, позбавило можливості надати відео.

Варто звернути увагу, що, зазначаючи про обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій або бездіяльності, позивач не врахував, що судова практика містить правову позицію про те, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

КАС України встановлює, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Проте, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови.

Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Отже, вважають, що за вказаних обставин не має жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Підсумовуючи наведене, вважаємо висунуті позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі.

Цим повідомляємо, що копію пояснення надсилаємо іншим учасникам справи засобами поштової кореспонденції одночасно із надісланням пояснення до суду.

Для належного забезпечення реалізації права учасника на апеляційне оскарження, у випадку незгоди з прийнятим по справі рішенням, просимо направляти судові рішення на адресу заявника відповідно до положень ч. 5 ст. 251 К А С України.

Згідно з частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.5 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

На підставі викладеного, представник відповідача просив врахувати дані пояснення під час прийняття рішення по справі. Розглянути адміністративну справу № 206/1407/23 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без участі представника відповідача в судовому засіданні по справі. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі.

Документи, які згідно чинного законодавства повинні бути надані учаснику справи, направляти за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2а.

Також до відзиву на позовну заяву, Відповідачем, його представником за довіренністю, А.Марченко, надано клопотання про залишення зазначеного позову без розгляду, посилаючись на приписи ч.ч. 1,2 ст.132 КАС України, в звя`зку із несплатою позивачем судового збору при зверненні до суду з адміністративним позовом.

04.10.2023 від позивача надійшло клопотання про компенсацію судових витрат, відповідно до якого останній просив стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн..

У судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи.

Позивачем було направлено на електронну пошту суду письмове клопотання відповідно до якого останній просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи проводити без його участі та просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі посилаючись на обставини зазначені у відзиві.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Щодо клопотання про залишення зазначеного позову без розгляду, посилаючись на приписи ч.ч. 1,2 ст.132 КАС України, в звя`зку із несплатою позивачем судового збору при зверненні до суду з адміністративним позовом, слід зазначити, що дане клопотання задоволенню не підлягає з наступного. Відповідно до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 536,80 гривень, що відповідає ст.4 Закону України «Про судовий збір», інших підстав для залишення позову без розгляду сулдом не встановлено.

Судом встановлено, що постановою Серії ЕГА №803977 від 01.10.2022 року притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 01.10.2010 о 13 год. 10 хв. за адресою в м. Дніпро, вул. Електрична, буд. 16А знаходився в п`яному вигляді в громадському місці чим принижував людську гідність та громадську мораль, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Доводи позивача суд приймає до уваги, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді.

Згідно статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке інкримінується позивачу полягає у поведінці особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, яка явно порушує загально визнанні норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.06.2018 року у справі № 536/2056/16-а, роз`яснив, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

При цьому, згідно діючого законодавства, під появою в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, розуміється наступне: поведінка особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв. При цьому не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист суспільної моралі», суспільна мораль - система етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов`язок, совість, справедливість.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»роз`яснено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, які саме конкретні фактичні дії вчиняла позивач, що свідчили б про непристойність його поведінки та образу людської гідності і громадської моралі у громадському місці, що складають обов`язкові ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 178 КУпАП.

Відповідно до аналізу ст. 251 КУпАП, стан сп`яніння особи, яка не є водієм транспортного засобу, може бути встановлений на підставі даних, отриманих внаслідок застосування алкотесту, огляду лікаря, показів свідків, фото- і відео- доказів, але відповідачем до матеріалів справи не надано жодного з цих доказів перебування позивача ОСОБА_1 в п`яному вигляді в громадському місці в стані сп`яніння в громадському місці, що принижує людську гідність та громадську мораль.Відповідно, суд приходить до висновку, що лише постанова та визначений в ній зміст правопорушення не може бути доказом вчинення правопорушення без наявності інших доказів, які у своїй сукупності підтверджують обставини викладені у постанові.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи представника відповідача, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі Серії ЕГА № 803977 від 01.02.2022 відносно ОСОБА_2 складена відповідно до норм чинного законодавства України судом приймаються до уваги, проте, вказані у постанові обставини повинні бути підтверджені доказами.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КАС України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення Серії ЕГА №803977 підлягає закриттю.

Щодо стягнення з відповідача компенсації судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи ту обставину, що позивачем долучено лише квитанцію щодо сплати судового збору та не долучено жодного доказу щодо сплати витрат на захисника, відповідно діючого законодавства, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн..

Враховуючи ту обставину, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департамента патрульної поліції у Дніпропетровській області стягнути судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 247, 293 КУпАП, ст.ст.7, 12, 19, 20, 134, 139, 243-246, 250, 251, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову Серії ЕГА №803977 по справі про адміністративне правопорушення від 01.10.2022, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85,00 грн. - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції Департамента патрульної поліції у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн., 80 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий суддя Т.В. Нестеренко