Справа № 580/5193/22
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5193/22 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М. ,

Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, за участю третьої особи - ОСОБА_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у прийнятті заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти заяву та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 його пасинка ОСОБА_3 при обороні Києва.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не направлення поданих ОСОБА_2 документів на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 його пасинка ОСОБА_4 при обороні Києва;

- зобов`язано Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направити подані ОСОБА_2 документи на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 його пасинка ОСОБА_4 при обороні Києва. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача направити певні документи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Міністерство оборони України також направило відзив на апеляційну скаргу, проте заперечень проти її задоволення не навело.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що явка Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у судові засідання була визнана обов`язковою, проте зважаючи на те, що Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надав суду відомості, задля отримання яких він викликався до суду, то враховуючи неявку всіх учасників справи у судове засідання 17.10.2023, колегія суддів вирішила за можливе продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 пасинка позивача - військовослужбовця ОСОБА_4 при обороні Києва, позивач звернувся до Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 06.04.2022 №2/204 повідомив позивача, що для формування пакету документів щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, позивачу необхідно надати рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджують факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_4 .

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що на Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, як уповноважений орган, покладено обов`язок у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів, отриманих від ОСОБА_2 , прийняти і надіслати розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги разом із доданими до нього документами для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені йому одноразової грошової допомоги.

Суд вказав, що Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки вчинив бездіяльність, оскільки не надіслав до комісії Міністерства оборони України документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої, пункту 1-3 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно статті 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до частини першої статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Згідно пункту 10 цього Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що для отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) у першу чергу подають компетентним органам відповідну заяву разом із визначеним у Порядку № 975 документами.

Так, звертаючись до суду із позовом у справі, що розглядається, позивач наполягав на тому, що Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки відмовив йому у прийнятті заяви про виплату одноразової грошової допомоги.

Судом першої інстанції вказане питання, яке є ключовим при вирішення даного спору, належним чином не перевірив, констатувавши при цьому факт звернення позивача до Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про прийняття рішення щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а також вказавши про те, що Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки вчинив бездіяльність, оскільки не надіслав до комісії Міністерства оборони України документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги.

Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що будь-яких доказів того, що позивач подавав до Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяву про виплату одноразової грошової допомоги або ж отримував відмову у її прийнятті матеріли справи не містять.

Так, наданий позивачем лист Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.04.2022 №2/204 є відповіддю на усне звернення позивача, у якому відповідач виключно надав роз`яснення щодо окремих документів, які позивачу належить долучити до відповідної заяви. У свою чергу вказаний лист не є свідченням того, що згадану заяву позивачем подавалося або ж про те, що позивачу було відмовлено у її прийнятті.

На неодноразові вимоги суду апеляційної інстанції Звенигородським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки надано інформацію про те, що окрім усного звернення позивачем письмових заяв та документів не подавалося.

Відтак, оскільки позивач не звертався у встановленому законом порядку до Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою щодо отримання одноразової грошової допомоги, то відповідачі не допустили оскаржуваної позивачем та вказаної судом першої інстанції бездіяльності, а тому підстави для задоволення позовних вимог були відстуні.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, за участю третьої особи - ОСОБА_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя А.Ю. Коротких