Справа № 400/11212/23
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2023-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 р. № 400/11212/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Бульби Н.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до:1) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 2) Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18002,
про:визнання неправомірним та скасування рішення від 28.07.2023 року № 06; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову в перерахунку пенсії від 28.07.2023 № 06;

- зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України у Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням довідок про заробітну плату № 62, 63,64 від 12.03.2018 за період з травня 1995 року по листопад 2016 року, з 01 серпня 2023 року.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області призначено пенсію за віком з 09.09.2021. Розмір пенсійної виплати обчислено без урахування довідок про заробітну плату № 62, 63, 64 від 12.03.2018 за період роботи в Монгольській Народній Республіці. Відповідач відмовив у перерахунку пенсії, з урахуванням довідок за період роботи в Монгольській Народній Республіці, оскільки суми заробітної плати згідно зазначених довідок нараховані в іноземній валюті, яка не враховується при обчисленні пенсії.

Ухвалою від 12.09.2023 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідач - Головне управління ПФУ в Миколаївській області позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив, що при визначенні середньомісячного заробітку робітників і службовців, які працювали в установах СРСР за кордоном або в міжнародних організаціях і схемою оплати праці яких передбачаються мінімальні та максимальні оклади в радянській валюті, враховується 200 відсотків максимального окладу за займаною посадою (з встановленими надбавками) в радянській валюті. При цьому та частина заробітної плати, яка виплачується в іноземній валюті, не враховується. також зазначає, що рішення про відому у перерахунку пенсії позивачці прийнято за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області

Відповідач - Головне управління ПФУ у Черкаській області позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5, 6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Отже, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування. Також ст. 72 Закону № 1788-XII визначено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (стаття 64 - 67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 по справі № 400/950/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком через відсутність необхідного стажу роботи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , стаж роботи в Монгольській Народній Республіці в період з 08.05.1995 по 25.04.2007, з 26.12.2007 по 04.03.2008, з 07.10.2013 по 01.11.2016; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.

На виконання рішення суду у справі № 400/950/22 позивачці з 09.09.2021 призначено пенсію за віком.

Розмір пенсійної виплати обчислено безз урахуванням довідок про заробітну плату № 62, 63, 64 від 12.03.2018 за період роботи у Монгольській Народній Республіці.

27.07.2022 позивачка звернулась із заявою про перерахунок пенсії за віком до Головного управління ПФУ у Миколаївській області.

За принципом екстериторіальності заяву було розглянуто Головним управлінням ПФУ в Черкаській області.

Рішенням Головного управлінням ПФУ в Черкаській області від 28.07.2023 № 06 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, оскільки суми заробітної плати згідно з довідкою від 12.03.2018 № 62 за період з 1995 по 2000 роки нараховані в іноземній валюті (тугрики МНР), яка не враховується при обчисленні пенсії

Не погоджуючись з діями відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно зі статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати(доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір) у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено включення у заробіток для обчислення пенсії всіх видів оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Нормами статті 72 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64 -67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» іноземна валюта це валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу, платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях, кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами.

Пунктом 1 статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19 лютого 1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» іноземна валюта іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучають з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України. Під терміном «іноземна валюта» розуміється як власне іноземна валюта так і банківські метали, платіжні доручення та інші цінні папери, виражені в іноземній валюті або банківських металах.

Верховна Рада України постановою від 12 вересня 1991 року №1545-XII встановила, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

6 квітня 1981 року між СРСР і Монгольською народною Республікою була підписана Угода про співробітництво у галузі соціального забезпечення, ратифікована 2 грудня 1981 року, та яка набула чинності з 28 січня 1982 року. Вона поширюється на всі види соціального забезпечення громадян, які встановлено або буде встановлено законодавством Договірних Сторін. Під соціальним забезпеченням у галузі пенсійного забезпечення за даною Угодою маються на увазі всі види забезпечення, які надаються громадянам державними органами обох держав у разі призначення пенсії за віком, по інвалідності, а також у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з пунктом 129 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 № 590 (чинного на час роботи позивача за кордоном) при визначенні середньомісячного заробітку робітників і службовців, які працювали у закладах СРСР за кордоном або в міжнародних організаціях та схемою оплати праці яких передбачаються мінімальні та максимальні оклади в радянській валюті, враховується 200 % максимального окладу по займаній посаді (зі встановленими надбавками) в радянській валюті. При цьому та частина заробітної плати, яка виплачується в іноземній валюті, не враховується. При визначенні середньомісячного заробітку інших робітників і службовців, направлених із СРСР на роботу за кордон, враховується 100 % заробітної плати, яку вони отримували до направлення за кордон.

Враховуючи вищевикладене, законодавством України не передбачено обчислення розміру пенсії особам, які працювали за кордоном в установах колишнього СРСР чи УРСР або за відрядженням цих установ, із заробітку із врахуванням частини заробітної плати отриманої в іноземній валюті.

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 17.10.2017 у справі № 2а/1215/34/12, постанові Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 495/1416/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) , Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18002, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.10.2023.

Суддя Н.О. Бульба