Справа № 200/18754/21
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

17 жовтня 2023 року Справа №200/18754/21

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Глазовій Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59)

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби у Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №1-5033-0531 у сумі 14560,64 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №2-5033-0531 у сумі 334,26 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №0-0531 у сумі 50373,95 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 11.10.2019 року за №150-4210 у сумі 8068,42 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 11.10.2017 року за №150-4210 у сумі 7611,72 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 11.10.2017 року за №150-4210 у сумі 5311,73 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 21.07.2020 року за №-0502 у сумі 586,39 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 21.07.2020 року за №-0502 у сумі 4497,22 гривні.

Позивач у своєму позові зазначав, що ним пропущено строк звернення до суду і про своє порушене право він дізнався тільки після 08.07.2021 року (дати отримання позовної заяви про стягнення податкового боргу з позивача), коли був повідомлений про порушені свої права. Позивач пояснив, що спочатку він хворів, у зв`язку з чим не міг вчасно звернутися за правовою допомогою, а також звернутися до відповідача, так як діяло обмеження у прийомі у зв`язку з запровадженням надзвичайної ситуації, і вважав, що звернувшись до суду з зустрічною позовною заявою його права будуть відновлені, навіть після подання апеляційної скарги. Вважав, що апеляційна інстанція відновить його права і дасть можливість захистити свої порушені права, так як майно, на яке нараховано податок, використовується ним для здійснення підприємницької діяльності.

28 грудня 2021 року ухвалою суду в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду було відмовлено, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк не більше п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

24 січня 2022 року від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, яка обґрунтована тим, що до 17.06.2021 року на його адресу від Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області не надходило жодного документу, у тому числі податкові повідомлення-рішення, які є предметом оскарження у даній справі.

Про своє порушене право він дізнався тільки 08.07.2021 року при отриманні на пошті конверта датованого 17.06.2021 року від Донецького окружного адміністративного суду.

27.08.2021 року у 6-тимісячний строк позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6816/21 з зустрічною позовною заявою про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №1-5033-0531 у сумі 14560,64 гривні; податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №2-5033-0531 у сумі 334,26 гривні, податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №0-0531 у сумі 50373,95 гривні, податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 11.10.2019 року за №150-4210 у сумі 8068,42 гривні, податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 11.10.2017 року за №150-4210 у сумі 7611,72 гривні, податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 11.10.2017 року за №150-4210 у сумі 5311,73 гривні, податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 21.07.2020 року за №-0502 у сумі 586,39 гривні; податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 21.07.2020 року за №-0502 в сумі 4497,22 гривні.

Зустрічну позовну заяву, згідно ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року, було повернуто позивачу та роз`яснено, що він має право повторно звернутися до суду з даного питання.

Згідно постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 року по справі №200/6816/21 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року залишено без задоволення.

Повний текст постанови Першого апеляційного адміністративного суду позивачем отримано 14.12.2021 року, 16.12.2021 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши викладені в позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суд доводи суд зазначає наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Головне управління ДПС Донецької області, як структурний підрозділ ДПС України, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Європейський суд з прав людини у справі Устименко проти України вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Поряд з цим, суд констатував, що на момент прийняття рішення про відкриття провадження в даній адміністративній справі доводи позивача можуть щодо його необізнаності про існування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень 17.06.2021 року достеменно не могли бути встановлені без витребування у відповідача відповідних доказів та дослідження доказів повідомлення позивача про їх прийняття.

Отже, відсутність таких доказів та прийняття судом відповідного рішення без їх врахування могло безпідставно обмежити право позивача на доступ до суду та відновлення його порушеного права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про розгляд заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою в судовому засіданні з врахуванням доводів відповідача щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою від 07 лютого 2022 року суд прийняв до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №200/18754/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. Справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін із проведенням судового засідання 28 лютого 2022 року.

Крім того, суд зобов`язав відповідача у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали, подати до суду відзив на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу. Витребував у відповідача: копії оскаржуваних податкових повідомлень-рішень; докази направлення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивачу (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, фіскальні чеки, квитанції тощо).

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України В. Зеленський постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року N 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Ухвалою від 23 червня 2022 року суд ухвалив відкласти розгляд справи. Про дату, час і місце наступного судового засідання учасників справи повідомити додатково.

З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи (їх представників) подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами. Повідомити учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд».

Будь-яких клопотань, щодо розгляду справи без їх участі від сторін до суду не надходило.

Указом Президента України 12 серпня 2022 року № 573/202 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 № 3057-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

У період з 14 серпня по 29 серпня 2023 року включно суддя знаходився у черговій щорічній відпустці.

16 серпня 2023 року від позивача до суду надійшло клопотання від 10.08.2023 року про поновлення розгляду справи, про прийняте рішення повідомити позивача.

Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 3275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

24 серпня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позов.

Відповідно до якого останній зазначив, що за позивачем рахуються дві земельні ділянки у користуванні та три земельні ділянки, які належать позивачу на праві власності.

Відповідачем направлялись рекомендованою поштою на адресу позивача податкові повідомлення рішення.

Частина податкових повідомлень рішень були вручені позивачу особисто, а частина ППР була також направлена рекомендованими листами та повернути за закінченням строків їх зберігання, які у відповідності приписів пункту 42.5 статті 42 ПК України вважаються врученими, а податкове зобов`язання узгодженим.

Водночас повідомив суд, що в період з 17.06.2021 по 16.03.2023 в Донецькому окружному адміністративному суді та Першому апеляційному адміністративному суді розглядалася справа №200/6816/21 щодо стягнення заборгованості за вищезазначеними податковими повідомленнями- рішеннями, в ході розгляду справи до судів надавалися всі підтверджуючі документи, які було додано як докази до матеріалів справи. Згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2021 по справі №200/6816/21 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 по справі№200/6816/21, всі податкові повідомлення- рішення визнані чинними, а податкові зобов`язання - узгодженими.

Щодо надання по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), завірених належним чином копій податкових повідомлень-рішень (форма «Ф») № 150-4210 від 11.10.2017 у сумі 8068,42 грн., № 150-4210 від 11.10.2017 у сумі-7611,72 грн., № 150-4210 від 11.10.2019 у сумі 8068,42 грн., № 1- 5033-0531 від 17.04.2020 у сумі 14560,64 грн., № 2-5033-0531 від 17.04.2002 у сумі 334,26 грн., № 0-0531 від 17.04.2020 у сумі 50373,95 грн., № -0502 від 21.07.2021 у сумі 586,22 грн., № -0502 від 21.07.2020 у сумі 4497,22 грн. з доказами про вручення, повідомив наступне.

Приміщення Бахмутської ДПІ ГУ ДПС у Донецькій області (Бахмутська ОТГ), розташоване за адресою: м. Бахмут, вул. В. Першина, буд.8, в якому знаходяться вищезазначені документи, згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами), з 24.02.2022 і по теперішній час є територією активних бойових дій, отже надати затребувані судом документи не має можливості.

Таким чином, до моменту завершення бойових дій на території Бахмутської ОТГ не представляється можливим провести об`єктивну оцінку наявного стану збереження службових документів, визначення масштабу можливих втрат та надання оригіналів та/або належним чином засвідчених копій документів, зокрема вимог з доказами про їх надіслання та вручення ОСОБА_1 .

Судом судове засідання було призначено на 05 вересня 2023 року.

04 вересня 2023 року від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання, призначене на 05.09.2023 року з`явився представник відповідача, проти задоволення позову заперечував.

Суд відклав розгляд справи до 16 жовтня 2023 року.

Як вбачається із підсистеми «Діловодство спеціалізованого суду» у провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала справа №200/6816/21 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, у сумі 91344,33 грн.

У відповідності до Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, (ЄДРПОУ ВП 44070187) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами в сумі 21 623, 55 грн. (код бюджетної класифікації 18010300), стягнуто з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг з земельного податку з фізичних осіб в сумі 65 268, 85 грн. код бюджетної класифікації 18010700.

Зазначене рішення було оскаржено позивачем до Першого апеляційного адміністративного суду.

Постановою від 16 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 р. у справі № 200/6816/21 було залишено без задоволення, а Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 р. у справі № 200/6816/21 залишено без змін.

У відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у зазначеному рішенні, судом першої інстанції було встановлено наступне: «На запит суду в порядку, визначеному частинами третьою - шостою статті 171 КАС України, надійшла інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 06.10.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 50) […]

09 жовтня 2014 року відповідачем сформовано податкову вимогу форми Ф № 1565-25, яка направлена на податкову адресу платника та вручена 17.10.2014 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 9).

17.04.2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області відносно платника податків ОСОБА_1 , були сформовані податкові повідомлення - рішення форми Ф № 0-0531 яким визначено податкове зобов`язання із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік в сумі 50 373 грн. 95 коп., № 2-5033-0531 яким визначено податкове зобов`язання із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік на суму 334,26 грн., № 1-5033-0531 яким визначено податкове зобов`язання із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік на суму 14560,64 грн., які були направлені рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , та згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, були повернуті у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 14).

11.10.2017 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області відносно платника податків ОСОБА_1 , були сформовані податкові повідомлення - рішення форми Ф № 150-4210 яким визначено податкове зобов`язання із сплати земельного податку за 2017 та 2018 роки на суму 7 611,72 грн. та на суму 5 311,73 грн., які були направлені рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , та згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, була повернута у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 22-зв. бік а.с. 22).

11.10.2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області відносно платника податків ОСОБА_1 , було сформовано податкове повідомлення рішення форми Ф № 150-4210 про визначення податкового зобов`язання з земельного податку за 2019 рік на суму 8 068,42 грн, яке було направлена рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , та згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, була повернута у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 22-зв. бік а.с. 22).

21.07.2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області відносно платника податків ОСОБА_1 , були сформовані податкові повідомлення - рішення форми Ф № -0502 та № -0502 якими визначені податкові зобов`язання із сплати земельного податку за 2020 рік на суму 4 497,22 грн. та на суму 586,39 грн., які були направлені рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , та згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, вручені особисто 24.07.2020 (а.с. 23).

Відповідно до відомостей інтегрованої картки платника податків (а.с. 12-13) за відповідачем рахується податковий борг, раніше не заявлений до стягнення, у розмірі 62 268, 85, а саме:

-податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) в розмірі 65 268, 85 грн.:

14 560, 64 грн. - борг виник 01 липня 2020 року - нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми Ф від 17 квітня 2020 № 1-5033-0531;

334 грн. 26 коп. - борг виник 01 липня 2020 року - нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми Ф від 17 квітня 2020 року № 5033-05321;

50 337 грн. 95 коп. борг виник 01 липня 2020 року нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми Ф від 17 квітня 2020 року № 0-0531;

загальна сума боргу станом на 31.07.2020 року складала 65268,85 грн;

-земельний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18010700) в сумі 26 075, 48 грн.:

8 068 грн. 42 коп. борг виник 19 листопада 2019 року - нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми Ф від 11 жовтня 2019 № 150-4210;

7 611 грн. 72 коп. борг виник 19.11.2019 року нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми Ф від 11 жовтня 2019 № 150-4210;

5 311 грн. 73 коп. борг виник 19.11.2019 року нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми Ф від 11 жовтня 2019 № 150-4210;

586 грн. 39 коп. борг виник 22.09.2020 року нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми Ф від 21 липня 2020 № -0502;

4 497 грн. 22 коп. борг виник 22.09.2020 року нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми Ф від 21 липня 2020 № -0502.

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 самостійно сплатив земельний податок з фізичних осіб (код класифікації бюджетів 180010700).

Відповідно до відомостей інтегрованої картки податків позивача, 07.08.2021 року зменшено суму боргу з земельного податку з фізичних осіб (код класифікації бюджетіу 18010700) на 4 841 грн. 12 коп., сума у розмірі 246 грн. 27 коп. зарахована в рахунок пені (зв. бік а.с. 159).

Отже загальна сума боргу земельного податку з фізичних осіб (код класифікації у бюджеті 18010700) складає 21 623,55 грн».

Вищезазначеним рішенням встановлено, що податкові зобов`язання є узгодженими.

В системі Діловодство спеціалізованого суду щодо справи 200/6816/21 та відзиву на позов відповідача знаходяться докази формування та направлення на адресу позивача податкових повідомлень-рішень.

Так, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №1-5033-0531 у сумі 14560,64 грн за 2019 рік; податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №2-5033-0531 у сумі 334,26 грн за 2019 рік; податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №0-0531 у сумі 50373,95 грн за 2019 рік були направлені рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 відповідачем на адресу позовача 29.04.2020 року та згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та поштовим конвертом повернуті відповідачу 02.05.2020 року у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Податкове повідомлення-рішення від 11.10.2017 року Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф № 150-4210, яким визначено податкове зобов`язання із сплати земельного податку за 2017 та 2018 роки на суму 7 611,72 грн. та на суму 5 311,73 грн, податкове повідомленнярішення форми Ф № 150-4210 про визначення податкового зобов`язання з земельного податку за 2019 рік на суму 8 068,42 грн, були направлені рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 11.10.2019 року та згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та поштовим конвертом, було повернуто 18.11.2019 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Податкові повідомлення-рішення форми Ф № -0502 та № -0502 від 21.04.2020 року, якими визначені податкові зобов`язання із сплати земельного податку за 2020 рік на суму 586,39 грн. та на суму 4 497, 22 грн, були направлені рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , та згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, вручені особисто позивачу 24.07.2020.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 57.3. статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом а) 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України було визначено, що податкове зобов`язання (з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до п.54.5 ст. 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Абзацами другим та третім пункту 58.3 статті 58 ПК України (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин щодо формування та направлення податкових повідомлень рішень) було встановлено наступне.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такого самого порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (аналогічна норма викладена у п. 42.4 ст. 42 ПК України).

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Стаття 118 КАС України (ч.ч. 1, 2) встановлює, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частина 1 ст. 120 КАС України визначає, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивачем в адміністративному позові було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, яке обґрунтовано тим, що до отримання 08.07.2021 року на пошті конверта датованого 17.06.2021 року, в якому знаходилася ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 року про відкриття провадження по справі № 6816/21 за позовом Головного Управління Державної Податкової служби у Донецькій області до позивача про стягнення податкового боргу, позивачу за адресою реєстрації та постійного місця проживання не надходило жодного документа від відповідача і він оскаржував рішення суду по справі 200/6816/21.

Стосовно строку, після 08.07.2021 року, коли позивач був повідомлений про порушення своїх прав, позивач зазначив, що спочатку хворів у зв`язку з чим не міг вчасно звернутися за правовою допомогою, а також звернутися до відповідача, так як діяло обмеження у прийомі у зв`язку з запровадженням надзвичайної ситуації, позивач вважав, що звернувшись до суду з зустрічною позовною заявою його права будуть відновлені, навіть після подання апеляційної скарги.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно з п. 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Оскільки норма п. 56.18 ст. 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду, такий строк визначено в п. 2 ст. 122 КАС України та становить шість місяців.

Вказаний висновок кореспондує викладеному в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою податкових спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Щодо доводів позивача відносно не отримання ним жодного документу від відповідача, то вони спростосуються матеріалами справи, а саме податкові повідомлення - рішення форми Ф № -0502 та № -0502 від 21.07.2020 року, якими були визначені податкові зобов`язання із сплати земельного податку за 2020 рік на суму 586,39 грн. та на суму 4 497, 22 грн, були вручені позивачу 24.07.2020, що підтверджуться рішенням у справі 200/6816/21 та копією рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім того, у рішенні по справі 200/6816/21 було встановлено, що позивачем самостійно було сплачено податок: «27 серпня 2021 року ОСОБА_1 самостійно сплатив земельний податок з фізичних осіб (код класифікації бюджетів 180010700). Відповідно до відомостей інтегрованої картки податків позивача, 07.08.2021 року зменшено суму боргу з земельного податку з фізичних осіб (код класифікації бюджетіу 18010700) на 4 841 грн. 12 коп., сума у розмірі 246 грн. 27 коп. зарахована в рахунок пені».

Щодо інших податкових повідомлень рішень; від 11.10.2017 року за № 150-4210 на суму 7 611,72 грн. та на суму 5 311,73 грн, від 11.10.2017 № 150-4210 на суму 8 068,42 грн, від 17.04.2020 року за №1-5033-0531 у сумі 14560,64 грн за 2019 рік; від 17.04.2020 року за №2-5033-0531 у сумі 334,26 грн за 2019 рік; від 17.04.2020 року за №0-0531 у сумі 50373,95 грн за 2019 рік), оскарження яких є предметом спору у цій справі, то відповідно приписів п. 42.4 ст. 42 та п. 58.3 ст. 58 ПК України вони вважаються врученими позивачу (18.11.2019 року та 02.05.2020 року відповідно) та узгодженими позивачем.

В силу приписів ч. 3 ст. 122 КАС України та норм Податкового кодексу України, позивач повинен був знати (дізнатися) про визначення йому податкових зобов`язань з податків порушення своїх прав, свобод чи інтересів на протязі 2019 -2020 років, враховуючи той факт, що він є власником (користувачем) нерухомого майна загальною площею: 4028,80 кв.м, 1395,7 кв.м., 80,1 кв.м., та земельних ділянок яке ним використовувалось в тому числі у власній підприємницькій діяльності .

Не вручення (не отримання) податкових повідомлень рішень поштою не позбавляє позивача обов`язку сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (ст. 67 Конституції України ).

Крім того, позивачем не надано суду доказів його хвороби, а також звернення до відповідача та інших уповноважених органів із будь-яким питанням, проблемою, тощо (за умови, що в країні працюють поштові організації, сервіси, наявність телефонного та електронного зв`язку і т.д.).

У відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд вважає, що позивачем не дотриманий шестимісячний строк звернення до суду.

Ухвалою від 28.12.2021 року суд вже відмовляв у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

В ухвалі від 07.02.2022 року суд зазначав, що розгляд заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою в судовому засіданні з врахуванням доводів відповідача щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.

Доводи, причини та підстави визнання пропуску строку звернення до суду, викладені позивачем у цій справі і як слід поновлення строку звернення до суду, судом до уваги не приймаються, оскільки суд не вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду з огляду на позицію суду викладену у цій ухвалі. Інших підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, судом не встановлено, тому клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення строку звернення до суду є необгрунтованим та таким що суперечить приписам податкового законодавста України.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, в якій позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №1-5033-0531 у сумі 14560,64 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №2-5033-0531 у сумі 334,26 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 17.04.2020 року за №0-0531 у сумі 50373,95 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 11.10.2019 року за №150-4210 у сумі 8068,42 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 11.10.2017 року за №150-4210 у сумі 7611,72 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 11.10.2017 року за №150-4210 у сумі 5311,73 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 21.07.2020 року за №-0502 у сумі 586,39 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми Ф від 21.07.2020 року за №-0502 у сумі 4497,22 гривні - залишити без розгляду.

Вступна та резолютивна частина ухвали складені та підписані 17 жовтня 2023 року.

Повний текст ухвали складений та підписаний 20 жовтня 2023 року.

Роз`яснити позивачу положення ч. 4 ст. 240 КАС України, згідно якої особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко